Ухвала                                                                  
06 грудня 2021 року
м. Київ
справа №638/15867/20
провадження № 51-4642ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року вказаний вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із вироком місцевого суду, засуджений оскаржив його у касаційному порядку.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КК та встановив, що її подано із порушенням п. п. 3, 4, 5 ч. 2 названої статті.
За вимогами п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений оскаржує вирокДзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року, при цьому не оскаржує ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року, яку постановлено за результатами перегляду зазначеного вироку в апеляційному порядку. Такі суперечності потребують усунення, оскільки вирок місцевого суду окремо не може бути предметом касаційного розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга засудженого не містить посилань на конкретну з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК для зміни судових рішень, а також обґрунтування їх незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 412-414, 419 КПК. 
Засуджений не зазначає у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом під час розгляду цього провадження в апеляційному порядку. Крім того, ОСОБА_4 не вказує, які доводи апеляційної скарги сторони захисту і в порушення якої норми закону апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив, не оцінив, або ж безпідставно визнав необґрунтованими.
Сформульована у прохальній частині касаційної скарги засудженим вимога не відповідає положенням ст. 436 КПК, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. З касаційної скарги не вбачається того, яке рішення має ухвалити касаційний суд щодо ухвали апеляційного суду. 
З урахуванням наведеного засудженому слід зазначити, яке саме судове рішення він оскаржує,конкретизувативимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків – п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати засудженому.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3