ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/2442/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А., 
за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А.
за участю позивача – ОСОБА_1 
за участю представників: позивача - Морозов Є.Є., відповідача - Хайлло Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 ( суддя першої інстанції Єфанова О.В.) в адміністративній справі №160/2442/21 за позовом   ОСОБА_1   до  Департаменту патрульної поліції    про визнання протиправним та скасування наказу,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника Департаменту патрульної поліції №742 від 22 грудня 2020 року «Про застосування до працівників полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині застосування до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції №39 о/с від 20.01.2021 «Про особовий склад» в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ; поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції; стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21 січня 2021 року з розрахунку 733,53 грн. по день поновлення на службі.
Вимоги позову мотивовані тим, що відповідачем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності без належного урахування вини, а відтак наявні підстави для скасування оскаржуваних наказів як протиправних. Так, позивач зазначив, що звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
На рішення суду надійшла апеляційна скарга, в якій апелянт посилаючись на обставини викладені в обґрунтування позову, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримав, просять суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. 
В судовому засіданні відповідач проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи встановлено, 07.05.2010 наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області за №127 о/с від 07.05.2010 ОСОБА_1 прийнято на службу до органів внутрішніх справ на посаду оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах дітей Жовтневого РВ Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області.
10 березня 2016 року наказом № 49 о/с начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції.
Наказом Департаменту патрульної поліції №580 о/с від 19.06.2018 ОСОБА_1 з 20.06.2018 призначено інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. 
Під час проходження ОСОБА_1 служби, 13.10.2020 до ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП за вх. № А-2019 надійшло звернення від ОСОБА_2 стосовно можливих неправомірних дій окремих працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП. Окрім того, 13.10.2020 до ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП за вх. № А-2020 на ім`я Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві надійшло ідентичне звернення - ОСОБА_2 , яке було перенаправлено за вих. № А-2020/41/19/1/02-2020 від 15.10.2020.
Зі змісту звернення від 13.10.2020, ОСОБА_2 повідомив, що 10.10.2020 о 04.30 за адресою: АДРЕСА_1 , він був зупинений працівниками ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області  ДПП  інспектором Яковенком О.С. та інспектором ОСОБА_3 .
За результатом спілкування позивача з водієм зупиненого транспортного засобу, інспектор ОСОБА_1  запропонував відпустити транспортний засіб за грошову винагороду у розмірі 7000,00 грн.
О 04.53 ОСОБА_2 здійснив грошовий переказ у розмірі 7000,00 грн. на вищезазначену картку, після чого ОСОБА_1 привіз останнього на місце зупинки транспортного засобу та поїхав у невідомому напрямку.
Враховуючи вказане, з метою перевірки відомостей, викладених у згаданому зверненні ОСОБА_2 , наказом відповідача від 22.10.2020 за №2211 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», було призначено службове розслідування.
У висновку про результати службового розслідування зазначено, що з матеріалів службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що 10.10.2020 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_3 вчинили дисциплінарні проступки, що виразились у нереагуванні відповідно до вимог чинного законодавства при виявленні грубих порушень Правил дорожнього руху водієм та дій щодо уникнення останнім адміністративної відповідальності, а також у нездійсненні відеозапису з метою приховування даних фактів.
20.01.2021 ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом ДПП за №742 від 22.12.2020 «Про застосування до працівників полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень».
Відповідно до п. 2 наказу №742 від 22.12.2020, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 254, частини першої статті 265-1, частин першої, другої, третьої, четвертої статті 266, частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статей 3, 6, частини першої статті 8, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, пунктів 4, 8, 11 частини першої статі 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2, 3, 4, 6, 7 та 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ, абзаців першого, другого та п`ятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, підпунктів 1, 10, 11 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 15.08.2018 № 3738, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» застосовано до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
20.01.2021 ОСОБА_1 ознайомлено з витягом з наказу ДПП №39 о/с від 20.01.2021 «Про особовий склад» згідно якого, зокрема, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції: по управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (014040), інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг, з 20 січня 2021 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив про обґрунтованість висновків службового розслідування відносно позивача про те, що останній вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту та Закону №580-VIII. З урахуванням загального уявлення суспільства про поліцейського як носія влади, вчинений позивачем дисциплінарний проступок унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Отже, матеріалами службового розслідування підтверджуються    факти грубого порушення діями позивача вимог ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з огляду на що спірними наказами позивача правомірно було притягнено до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в поліції.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів службового розслідування встановлено,  13.10.2020 до ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області п ДПП за вх. № А-2019 надійшло звернення від ОСОБА_2 стосовно можливих неправомірних дій окремих працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП. Окрім того, 13.10.2020 до ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП за вх. № А-2020 на ім`я Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві надійшло ідентичне звернення - ОСОБА_2 , яке було перенаправлено за вих. № А-2020/41/19/1/02-2020 від 15.10.2020.
В своєму зверненні ОСОБА_2 повідомляє, що 10.10.2020 о 04.30 за і адресою: вул. Пришвіна, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, він був зупинений працівниками ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП інспектором Яковенком О.С. та інспектором Кравченко О.Д. В ході спілкування поліцейські звинувачували ОСОБА_2 , що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому поводивши себе зухвало, вставляли у вікно автомобіля гумовий кийок та здійснювали психологічний тиск на заявника. В той час, коли ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, до нього підійшов інспектор ОСОБА_1 та запропонував відпустити його транспортний засіб за грошову винагороду у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень, але ОСОБА_2 повідомив, що не має при собі таких коштів. ОСОБА_1 повідомив заявнику, щоб останній телефонував родичам або друзям та шукав грошові кошти, інакше працівники поліції продовжуватимуть обмеження пересування його транспортного засобу.
ОСОБА_2 звернувся до товариша, який здійснив переказ грошових коштів на його банківську картку, після чого працівники поліції запропонували ОСОБА_2 сісти до службового автомобіля та направились на перехрестя вулиць Тесленка та Володимира Великого. ОСОБА_1 повідомив 1 ОСОБА_2 , щоб останній йшов до банкомату та зняв грошові кошти. ОСОБА_2 пішов до банкомату, але отримати грошові кошти у банкоматі не виявилось можливим. Підійшовши та повідомивши дану інформацію ОСОБА_1 , поліцейський запропонував ОСОБА_2 перевести грошові кошти у розмірі 7000 (сім тисяч) гри. на банківську картку № НОМЕР_1 .
О 04 год.53 хв. ОСОБА_2 здійснив грошовий переказ у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень на вищезазначену картку, після чого ОСОБА_1 привіз останнього на місце зупинки транспортного засобу та поїхав у невідомому напрямку.
ОСОБА_4 повідомляє, що під час спілкування та обговорення суми надання коштів, ОСОБА_1 узгоджував своє рішення з одним із працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, який прибував раніше на його скаргу на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» (скорочений номер « 102») стосовно неправомірних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
До свого звернення ОСОБА_2 додав відеозаписи  тривалістю 08.16 хв., «IMG_20201010_193128 _677» тривалістю 01.39 хв., «IMG_7266» тривалістю 01.09 хв., а також копію платіжного доручення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № Р24А652687575С84676, від 10.10.2020. В даному дорученні зафіксовано переказ грошових коштів ОСОБА_2 10.10.2020 о 04.53 у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень на банківську картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до платіжного доручення ПАТ КБ «Приватбанк» № Р24А652687575С84676 від 10.10.2020 переказ грошових коштів ОСОБА_2 був здійснений 10.10.2020 о 04 год.53 хв. у розмірі 7 000 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 .
Відповідно до розстановки сил та засобів взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПГІ в Дніпропетровській області ДПП у нічну зміну з 19.00 - 09.10.2020року до 07.00 - 10.10.2020 року у складі наряду на службовому транспортному засобі  заступив інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ГІПГІ в місті Кривий Ріг УГІП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 та інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ,  заступив т.в.о. командира взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УГГГІ в Дніпропетровській області ДПП сержант поліції ОСОБА_5 , інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППГІ в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 ,  заступив інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 та поліцейський взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрал поліції ОСОБА_9 .
Відповідно до відомостей, які містяться в інформаційно- телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП), встановлено, що 10.10.2020 року о 04.04 наряду ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшло службове завдання: «Інші скарги на поліцейських» щодо повідомлення на телефонний номер екстреного виклику поліції зареєстрованого в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції   Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за № 28304, про те, що працівники поліції зупинили його автомобіль та вимагають, щоб останній вийшов з машини. При цьому поліцейські не повідомляють причину зупинки, блокують і не дають закрити вікно автомобіля. Заявник прохає відреагувати на його скаргу та розібратися в ситуації.
Відповідно до електронного рапорту ОСОБА_5 за фактом відпрацювання даного завдання встановлено, що по прибуттю за вказаною адресою допомоги ніхто не потребував. З письмовими заявами та поясненнями ніхто не звертався. Претензії до працівників поліції відсутні, після чого поставив відмітку «Виконано» о 05.20.
До матеріалів службового розслідування було долучено рапорт командира батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції ОСОБА_10 (1225вн/41/19/1-2020 від 16.11.2020), в якому останній повідомив, що 12.10.2020 він отримав інформацію про те, що 10.10.2020 орієнтовно о 04.30 за адресою: вул. Пришвіна, біля будинку № 8, м. Кривий Ріг, наряд ППП в місті Кривий Ріг І УПП в Дніпропетровській області ДПП, який заступив 09.10.2020 у нічну зміну у складі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали неправомірну вигоду у розмірі 7000 грн. (сім тисяч) на картку банку «ПУМБ» за не притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП невідомого громадянина.
Опитаний під час службового розслідування інспектор взводу № 2 роти : № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_1 надав письмове пояснення у якому зазначив, що 09.10.2020 він згідно розстановки сил та засобів роти № 2 батальйону № 1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП з 19.00 09.10.2020 по 07.00 10.10.2020 сумісно з інспектором ОСОБА_3 виконував службові обов`язки у складі наряду.                      
10.10.2020 орієнтовно в 03.40 нарядом за адресою: вул. Володимира Великого було виявлено автомобіль BMW, номерний знак ОСОБА_1 не запам`ятав, але повідомив, що на зовнішній вигляд  автомобіль було доставлено із США, оскільки на даному автомобілі були виявлені явні технічні несправності, а саме: змінений колір покажчиків повороту (замість помаранчевого, який передбачено ДСТУ на червоний).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», даний транспортний засіб було зупинено поліцейськими за адресою: вул. Пришвіна, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Таким чином, суд першої  інстанції виходив з обґрунтованості висновків службового розслідування, які стали підставою для звільнення позивача зі служби. 
З огляду на те, що факт вчинення позивачем проступку, а саме незаконне отримання грошових коштів, є не доведеним, наданню оцінки у цій справі підлягає лише факти вчинення позивачем дисциплінарних проступків, а саме: порушення пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395.
Судом першої інстанції не встановлено, якими доказами підтверджується факт не складення протоколу про адміністративне правопорушення або які б свідчили про намір скласти такий протокол щодо особи, яка вчинила  адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, втручання в роботу засобів фото- і відеозапису, а також не складання протоколу за порушення п.31.1,31.3 «а» ПДР.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.
Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі ( ч.2 ст. 258 КУпАП), при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження (ст.197), у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду (ст.ст. 202-203-1, 204-2, 204-4), якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, позивачем безпідставно не вчинено жодних дій, направлених на складення протоколу про адміністративне правопорушення або які б свідчили про намір скласти такий протокол щодо особи, яка вчинила  адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП та порушення п.31.1,31.3 «а» ПДР, а саме, використання транспортного засобу, технічний  стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, ПДР і технічної експлуатації, та був переобладнаний без відповідного дозволу, чим порушив п.п.31.1, 31.3. ПДР, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП.
Як вбачається з ч.1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (інструкція №1395), ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Відповідно до ч.4 розділу І інструкції №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.2 ст.121 КУпАП.
Як вбачається із вищевказаних норм, уповноважений поліцейський має право при виявленні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, скласти постанову про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності без попереднього складання протоколу про дане правопорушення, не залежно від того, зафіксоване чи не зафіксоване воно в автоматичному режимі, чи оспорюється факт вчинення такого правопорушення та накладення адміністративного стягнення, так як, такі правопорушення відносяться до сфери забезпечення дорожнього руху, разом з тим, не обмежені лише зафіксованими в автоматичному режимі, а зафіксовані в автоматичному режимі правопорушення також входять у цей перелік, разом з тим, розгляд таких правопорушень віднесено до компетенції Національної поліції.
Пунктом 2 р. ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.2 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.
Суд дійшов висновку, що позивачем  порушено вимоги п. 4 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції,  протоколи про адміністративні правопорушення, що відповідно до норм Дисциплінарного статуту є порушенням службової дисципліни. 
Щодо порушення позивачем п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 року №1026, слід зазначити наступне.
Поліція в рамках своїх повноважень для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені законом України про Національну поліцію.
Згідно зі ст 31. Закону України "Про Національну поліцію" один із превентивних заходів що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
- попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
- забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно наказу № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. 
З матеріалів справи вбачається,  відповідно до відомостей журналу обліку, видачі, повернення відеореєстратора та карт пам`яті, що 09.10.2020 року у нічну зміну ОСОБА_1 отримав службовий портативний відеореєстратор АЕ-00162.
До матеріалів службового розслідування було долучено довідку від 18.11.2020 року, надану старшим інспектором відділення зв`язку та телекомунікацій ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Лизуненком М.М. , в якій зазначено, що на службовому портативному відеореєстраторі АЕ-00162 у перод часу з 03год.46 хв. по  7 год.00 хв 10.10.2020 року містяться цифрові файли.
Під час огляду запису встановлено, що відеофіксація подій за 09.10.2020 року є преривистою, а саме з запису встановлено втручання в процес здійснення відеофіксації шляхом ручного вимкнення. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015.
Відповідно до статті 19 цього Закону, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
28.12.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" №901-VІІІ від 23.12.2015, згідно з яким до набрання чинності Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" №3460-IV Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.
Згідно зі ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
А відповідно до ст.2 - дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, при цьому службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається дотриманням законності і статутного порядку від 22.02.2006.
Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, начальник призначає службове розслідування з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу.
Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, має запропонувати надати порушнику письмові пояснення з приводу допущеного дисциплінарного проступку. Небажання особи рядового і начальницького складу, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
На виконання статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ наказом МВС України №230 від 12.03.2013 затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (Інструкція).
В силу вимог пункту 2.2 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
В силу вимог частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, окрім іншого, берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.
Як свідчать наявні матеріали службового розслідування, останнє проведено у повній відповідності до вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Закону України "Про Національну поліцію".
За результатами службового розслідування було встановлено, що внаслідок особистої недисциплінованості, всупереч чинному законодавству, поліцейський роти №2 батальйону №1 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старший лейтенант поліції Яковенко О.С. не дотримався вимог законодавства та допустив недбалість в своїх діях під час виконання службових обов`язків.
Апелянт вказує на те, що відповідачем необґрунтовано застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення, що є крайнім заходом.   
Відповідно до ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень    Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
В даному випадку саме керівник може врахувати ті або інші обставини та вирішити яке стягнення є достатнім. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваного правового акту індивідуальної дії відповідно до норм чинного законодавства.
З огляду на вищенаведені правові норми та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач при прийняті наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача повністю та правомірно врахував обставини встановлені службовим розслідуванням та ставлення позивача до виконання службових обов`язків, при цьому колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції правильно вирішив спірні правовідносини, але виходив з невірних підстав.
Покладені в основу оспорюваного рішення обставини щодо допущених позивачем порушень, знайшли своє підтвердження належними і допустимими доказами, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. 
При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції по суті прийнято правильне судове рішення про відмову в задоволенні позову, але із помилковим застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому наявні підстави для зміни рішення в його мотивувальній   частині з викладених вище обставин.
Відповідно до частини 4        статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивування висновків суду.
Керуючись статтями    242,  243,  308,  310,  315,  317,  321,  322,  325,  328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 в адміністративній справі №160/2442/21 змінити в частині мотивів відмови у задоволені позову, виклавши їх в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 в адміністративній справі №160/2442/21 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до  ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 17 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва