ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року	Львів	Справа № 466/10358/19 пров. № А/857/11403/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                      Святецького В.В., 
суддів                                                            Довгополова О.М., Гудима Л.Я., ,
          з участю секретаря судового засідання      Хітрень О.Ю.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2021 року  у справі № 466/10358/19  (головуюча суддя Білінська Г.Б., час ухвалення 09 год.33 хв., м. Львів, повний текст рішення складений 28 травня 2021 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про визнання протиправною та скасування  постанови у справі про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

           16 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, в якому просив  скасувати постанову в.о. начальника Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові Денисяка Теодозія Григоровича    по справі про адміністративне правопорушення за №0006-вих-4280/153 від 05 грудня 2019 року про стягнення з нього штрафу у розмірі 5100 грн.
Рішенням від 25 травня 2021 року  Шевченківський районний суд м. Львова у задоволенні позову відмовив повністю. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його неправомірним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.   
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена за невиконання вимог припису. Однак, позивач не мав реальної змоги виконати вимоги приписи, зокрема, отримати необхідну дозвільну документацію  у сфері містобудування та архітектури, а саме: повідомлення про початок будівельних робіт на об`єкт нерухомості  на АДРЕСА_1 .
Порядок реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт регламентується Постановою КМУ від 13 квітня 2011 р. № 466. Відповідно процедура реєстрації повідомлення набула законодавчого регулювання опісля 13.04.2011 року.
До моменту прийняття вищенаведеної Постанови порядок отримання документації у сфері будівництва індивідуальних житлових будинків визначався Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05.12.200 року. Даний нормативно-правовий акт передбачав, що у випадку забудови фізичної та/або юридичною особою земельної ділянки остання зобов`язана отримати Дозвіл на виконання будівельних робіт, який був загальним дозвільним документом у сфері будівництва індивідуальних житлових та садових будинків.
Оскільки об`єкт нерухомого майна, стосовно якого був винесений припис ДАБІ від 27.05.2019 року, був збудований до моменту прийняття Постанови КМУ від 13 квітня 2011 р. № 466 ,,Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт’, є очевидним, що позивач процедурно не мав змоги провести реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт.
Постановою КМУ № 466 визначено, що для реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт необхідно отримати Будівельний паспорт або ж розробити Технічну документацію, яка повинна включати місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування.
Отже, яким чином позивач мав змогу виконати умови припису, які передбачають, що він зобов`язаний здійснити реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт на вже споруджений об`єкт нерухомого майна. Сама ж Постанова КМУ регламентує, що такі дії можливо вчинити не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.
Таким чином, припис про усунення порушень вимог законодавства від 27.05.2019 року повинен містити умови про приведення об`єкта будівництва у відповідність до державних будівельних норм і правил та про зобов`язання позивача усунути порушення шляхом проведення технічного обстеження та подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації, як єдиний спосіб виконання вимог Державної архітектурно-будівельної інспекції.
Враховуючи наведене, позивач акцентує увагу на тому, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, відносно здійснення самочинного будівництва по адресі: АДРЕСА_1 , закон не передбачав отримання вказаної в приписі документації для набуття відповідних правомочностей.
За таких обставин, позивач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 є незаконною та підлягає скасування, оскільки припис, невиконання якого є підставою для накладення даного адміністративного стягнення містить умови, що не відносяться до спірного кола правовідносин та, в об`єктивній формі, не могли бути виконані позивачем, оскільки законом не визначено такої процедури отримання/реєстрації дозвільних документів.
З огляду на викладене відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.  
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.  
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що посадовою особою Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові проведена позапланова перевірка в період з 14 травня 2019 року до 27 травня 2019 року об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , під час якої складений акт перевірки за №242-пп. 
В акті зафіксовано, що ОСОБА_2 за вказаною адресою, на земельній ділянці розміром 12х22м провів будівництво одноповерхової капітальної споруди - дачного будинку без права власності чи користування земельною ділянкою, без будівельного паспорта забудови земельної ділянки та без права виконання будівельних робіт у відповідному органі державного архітектурно - будівельного контролю.
Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові щодо ОСОБА_2 складено два протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.05.2019 та видано припис про усунення порушень від 27.05.2019.
У приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27.05.2019 вказано, що в термін два місяці з дати отримання даного припису вчинити дії щодо усунення виявлених порушень шляхом приведення об`єкта самочинного будівництва - капітальної споруди (дачного будинку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
За результатами розгляду вказаних документів, Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові винесено постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.06.2019 за №0006-вих-1936/41 та від 06.06.2019 за №0006-вих-1956/45, якими ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафів. Вказані штрафи оплачені позивачем, що підтверджується копіями квитанцій.
Посадовою особою Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові проведено позапланову перевірку в період з 08 листопада    2019 року до 21 листопада 2019 року об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого складено акт перевірки за №242-пп, яким встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою, на земельній ділянці розміром 12х22м провів будівництво одноповерхової капітальної споруди - дачного будинку без права власності чи користування земельною ділянкою, без будівельного паспорта забудови земельної ділянки та без права виконання будівельних робіт у відповідному органі державного архітектурно - будівельного контролю.
На час проведення даної позапланової перевірки від ОСОБА_2  не надходило жодної інформації про виконання припису від 27.05.2019. Позивач не надав документів, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою розміром 12х22м., на якій розташована самочинно збудована капітальна споруда - дачний будинок, не надав проектної документації та документів дозвільного характеру на право проведення вищевказаних будівельних робіт, на підставі яких проведено будівництво одноповерхової капітальної споруди - дачного будинку розміром 7,0х.8,65м.
21 листопада 2019 року ОСОБА_2 виданий припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.    Даним приписом зобов`язано позивача в термін один місяць після отримання даного припису усунути виявлені порушення привести земельну ділянку розміром 12х22м у сквері за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану шляхом добровільного демонтажу самочинно збудованої одноповерхової капітальної споруди - дачного будинку розміром 7,0х8,65м.
21 листопада 2019 року Інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що ОСОБА_2 не виконав вимоги припису про усунення порушення вимог законодавство у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27.05.2019.
На підставі акту №643-пп від 21.11.2019, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протоколу про адміністративне правопорушення від 21.11. 2019 , в.о. начальника Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у м. Львові Денисяк Т.Г. виніс постанову про адміністративне правопорушення №0006-вих-4280/153, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП  та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн..
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні відповідач безумовно довів правомірність свого рішення, натомість позивач не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його заперечення та не надав суду належних і допустимих доказів.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду,  відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними. 
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності” від 17.02.2011 № 3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Відповідно до приписів частини 1 статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. 
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до  Закону України ,,Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”. Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України ,,Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.
          Згідно з приписами статті 9 Кодексу України  про адміністративні правопорушення (КУпАП)  адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом частини 1 статті 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Системний аналіз наведених правових норм дає колегії суддів підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється щодо суб`єктів містобудування, якими, зокрема, є замовники. Після проведення перевірки контролюючий орган, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, видає обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, складає протоколи про вчинення правопорушень та накладає штрафи на суб`єктів містобудування. 
З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що під час перевірки контролюючий орган встановив порушення позивачем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме будівництво одноповерхової капітальної споруди - дачного будинку без права власності чи користування земельною ділянкою, без будівельного паспорта забудови земельної ділянки та без права виконання будівельних робіт у відповідному органі державного архітектурно - будівельного контролю.
У зв`язку з виявленим порушенням контролюючий орган видав припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27.05.2019,  яким позивача було зобов`язано в термін два місяці з дати отримання даного припису вчинити дії щодо усунення виявлених порушень шляхом приведення об`єкта самочинного будівництва - капітальної споруди (дачного будинку) у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
За наслідками повторної перевірки, оформленої актом №643-пп від 21.11.2019, складений протокол про адміністративне правопорушення від 21.11. 2019, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не виконав вимоги припису, на підставі яких постановою про адміністративне правопорушення за №0006-вих-4280/153 від 05 грудня 2019 року позивав підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 5100 грн.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача під час проведення перевірки, видання припису, складання актів перевірки, протоколів про адміністративні правопорушення та прийняття оскарженої постанови, оскільки такі дії та рішення відповідача узгоджуються з приписами наведених вище нормативно-правових актів. 
При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної  скарги про неможливість виконання вимог припису від 27.05.2019, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження факту вчинення будь-яких дій з метою узаконення будівництва капітальної споруди - дачного будинку.
Лише одна констатація неможливості виконання вимог припису без вчинення передбачених законодавством дій на легалізацію незаконного будівництва  не спростовує наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції  фактичним обставинам, нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.     
В силу приписів ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених  статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Стаття 286 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції у даній справі не може бути оскаржена.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. ст. 272, 286, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325 КАС України, суд,-     

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2021 року  у справі № 466/10358/19 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 01.10.2021.