ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 р.	Справа № 520/11895/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В.,  м. Харків, повний текст складено 29.07.21 по справі № 520/11895/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась   ОСОБА_1  з адміністративним позовом до  Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просила суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, що полягала у незабезпеченні належного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 03 листопада 2015 року, яким Позивач повідомила про свій намір продовжити службу в органах Національної поліції України;
- визнати незаконними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області, щодо не включення до наказу від 07.11.2015 № 42о/с відомостей про ОСОБА_1 , яка виявила бажання проходити службу в Національній поліції України;
- зобов`язати Головне управління Національної  поліції в Харківській області внести зміни до наказу від 07.1 1.2015 № 42о/с шляхом його доповнення відомостями про прийняття на службу до Національної поліції в Харківській області майора міліції ОСОБА_1 на рівнозначну посаду в Національній поліції України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 було повернуто позовну заяву   ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 про повернення позовної заяви та передати справу на розгляд суду першої інстанції. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що ухвалою судді від 06.07.2021 року адміністративний позов залишено без руху та запропоновано усунути вказані недоліки, а саме надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з врахуванням зазначеного в даній ухвалі суду.
26.07.2021 до суду Позивачем було подано заяву у якій було повідомлено, що на на його думку спірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з моменту прийняття рішення відповідачем про відмову у задоволенні рапорту ОСОБА_1 , яке було оформлене листом від 04.01.2021 року за № 10/119/01/12-2020, а отже датою дня ознайомлення  з відповіддю начальника ГУНП в Харківській області є 02.06.2021, що вказує на ту обставину, що позов було подано у межах строку звернення у відповідності до вимог КАС України.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.       229       та ч. 2 ст.       313       Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 було залишено без руху позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та запропоновано надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.  
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.  
Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з незабезпеченням належного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 03 листопада 2015 року, яким Позивач повідомила про свій намір продовжити службу в органах Національної поліції України та не включенням до наказу від 07.11.2015 № 42о/с відомостей про ОСОБА_1 , яка виявила бажання проходити службу в Національній поліції України. 
Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
На усунення недоліків та на вимогу ухвали суду першої інстанції від 06.07.2021 позивачем було надано заяву в якій заявниця вказує на те, що листом від 11.12.2020 на ім`я начальника ГУНП в Харківській області вона звернулась з проханням вирішити питання прийому її до Національної поліції з урахуванням судових рішень по справам №820/2640/18, 520/464/20 та відповідності умов і значених п. 9 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про Національну поліцію". Вважає, що відповідач приймаючи рішення, яке оформлено у відповіді начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.01.2021 за № 10/119/01/12-2020 повинен був прийняти її на службу до Національної поліції, але відмовив їй в цілому. Також у відповіді було вказано номер наказу ГУНП в Харківській області - від 07.11.2015 № 42о/с, яким до поліції були прийнятті працівники Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Позивач зазначає, що наказ не був їй відомий та з ним не ознайомилась.  Позовні вимоги, які подані до суду також були сформовані з урахуванням судових рішень по справам №820/2640/18, 520/464/20 та відповіді на його звернення Головного управління Національної поліції в Харківській області від 04.01.2021 року за № 10/119/01/12-2020. Вказує, що з відповіддю на її звернення Головного управління Національної мишії в Харківській області від 04.01.2021 року за № 10/119/01/12-2020 вона була ознайомлена тільки під час судового засідання 02.06.2021 по справі №520/4514/21. Зазначає, що згідно норм чинного законодавства не встановлений строк розгляду рапорту співробітника ОВС. Вважає, що саме з цього часу, з дня ознайомлення з відповіддю начальника ГУНП в Харківській області - 02.06.2021 й виникли спірні  правовідносини, що вказує на ту обставину, що позов було подано у межах строку звернення у відповідності до вимог КАС України.
Разом з цим, позивачем у вказаній заяві не було заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду із позовом, а зазначено, що позов подано у межах строку звернення. 
Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Колегія судів зазначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з незабезпеченням належного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 03 листопада 2015 року.
Крім того, позивач і раніше зверталась із схожими вимогами до суду та судовими рішеннями не однократно вирішувались питання щодо незаконного  звільнення позивача з органів Національної поліції та було надано оцінку рапорту позивача від 03 листопада 2015 року, так крім іншого 26.11.2018 року у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 820/2640/18, вказано, що було доведено факт того, що позивач мала намір продовжувати службу в органах Національної поліції, про що склала відповідний рапорт. 
Позивач помилково вважає, що саме з дня ознайомлення з відповіддю начальника ГУНП в Харківській області - 02.06.2021 виникли спірні  правовідносини. 
На підставі викладеного, колегія судів робить висновок, що позивач мала можливість на звернення до суду в межах місячного строку, однак такою можливістю вчасно не скористалась. 
Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом  лише 01.07.2021 року, з пропуском місячного строку.
Тобто позивач не зазначила та не довіла підстави, які б давали можливість вважати, що строк звернення до суду не є пропущений або є підстави для поновлення  строку. Крім того клопотання про поновлення строку позивачем не заявлялось. 
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду за своєю суттю не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і шляхом встановлення строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії”; справа "Девеер проти Бельгії"; рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії' від 28 жовтня 1998 року, заява N 28090/95, пункт 45).
Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим, зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин, тобто коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь- які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності! не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
Згідно з вимогами п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, беручи до уваги те, що недоліки позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, які були зазначені в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду  від 06.07.2021 не було усунуто, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для її повернення заявнику.
Доводи апеляційної скарги  з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає обставин, які б давали підстави ставити під сумнів правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року по справі № 520/11895/21  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  29.11.2021 року