ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

20 жовтня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №574/194/21 
Номер провадження 22-ц/816/1480/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
учасники справи: 
позивач – Фермерське господарство «Соловей Р.В.»
відповідачі: Фермерське господарство «Едельвейс – 2007», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;
третя особа – Відділ державної реєстрації апарату Виконавчого комітету Буринської міської ради,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «Соловей Р.В.» на ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 21 липня 2021 року в складі судді Гук Т.Р., ухваленої в м. Буринь, 

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. В зазначеній заяві просив суд забезпечити позов шляхом встановлення заборони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будь – яким способом відчужувати земельні ділянки площею 3,6415 га з кадастровим номером 5920986000:01:006:0138 та площею 0,5025 га з кадастровим номером 5920986000:01:006:0662, що розташовані на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області.
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 21 липня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в його заяві не було обґрунтовано яким чином не вжиття заходів забезпечення позову унеможливить чи ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди та скасування запису про їх державну реєстрацію, враховуючи, що предметом заявлених позовних вимог є саме визнання недійсними договорів оренди землі від 31.05.2018 року, що укладені між ФГ «Едельвейс – 2007» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відносно земельних ділянок площею 3,6415 га з кадастровим номером 5920986000:01:006:0138 та площею 0,5025 га з кадастровим номером 5920986000:01:006:0662, а також скасування записів про їх державну реєстрацію та встановлення переважного права позивача на їх викуп.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що невжиття заходів по забезпеченню позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити реалізацію належного йому переважного права на викуп спірних земельних ділянок з огляду на те, що таке право має саме орендар. Таким чином ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вказує, що заходи забезпечення позову приймаються не лише для попередження обставин, що унеможливлять або ускладнять виконання можливого рішення суду, а й для поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Відзивів на апеляційну скаргу від відповідачів до апеляційного суду не надходило. 
Пояснень третьої особи з приводу апеляційної скарги до апеляційного суду не надходило.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.
Представник Фермерського господарства «Едельвейс – 2007» в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав та просив в її задоволенні відмовити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і представник третьої особи  в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Як представлених ксерокопій матеріалів справи вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 була власником земельних ділянок з кадастровими номерами: 5920986000:01:006:0138 та 5920986000:01:006:0662.
В червні 2008 року між ФГ «Соловей Р.В.» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі № 39 відносно земельних ділянок загальною площею 4,144 га, в тому числі рілля- 3,644 га та сіножаті 0,503 га строком на 15 років.
16.05.2018 року між ФГ «Соловей Р.В.» та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (як правонаступниками ОСОБА_3 ) укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 05.06.2008 року відповідно до якої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надали, а ФГ «Соловей Р.В.» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 5920986000:01:006:0138, яка розташована на території Слобідської сільської ради. Вказаною додатковою угодою встановлено строк дії до 16.05.2033 року. 
В березні 2021 року ФГ «Соловей Р.В.» звернулося до суду з позовом до ФГ «Едельвейс – 2007», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якому просило визнати договір оренди землі б/н від 31.05.2018 року, що укладений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ФГ «Едельвейс – 2007» з другої сторони, щодо права оренди земельної ділянки площею 0,5025 га з кадастровим номером 5920986000:01:006:0662 недійсним. Скасувати запис про проведену державним реєстратором Буринської міської ради Горошко Н.В. державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 31.05.2018 р, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ФГ «Едельвейс – 2007» з другої сторони, щодо права оренди земельної ділянки площею 0,5025 га з кадастровим номером 5920986000:01:006:0662. Визнати договір оренди землі б/н від 31.05.2018 року, що укладений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ФГ «Едельвейс – 2007» з другої сторони, щодо права оренди земельної ділянки площею 3,6415 га з кадастровим номером 5920986000:01:006:0138 недійсним. Скасувати запис про проведену державним реєстратором Буринської міської ради Горошко Н.В. державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 31.05.2018 р, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ФГ «Едельвейс – 2007» з другої сторони, щодо права оренди земельної ділянки площею 3,6415 га з кадастровим номером 5920986000:01:006:0138.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 
Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, так як безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами встановленими ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскаржуючи ухвалу про забезпечення позову скаржник послався на те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову та відчуження відповідачами спірних земельних ділянок, він втратить переважне право на їх придбання. Однак, подаючи заяву про забезпечення позову, позивач не надав жодних доказів вчинення відповідачами дій, що свідчать про намагання останніх відчужити належні їй земельні ділянки.
Крім того, колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що передання відповідачами в оренду спірних земельних ділянок Фермерському господарству «Едельвейс – 2007» не є свідченням того, що останні мають намір їх відчужувати.
Колегія суддів звертає увагу, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. 
Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Захист прав не може бути здійснено за рахунок інших осіб, права яких порушуються.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача щодо можливого відчуження відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спірних земельний ділянок носять абстрактний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, з огляду на що, вимоги позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відчужувати спірні земельні ділянки не можна вважати співмірними заявленим позовним вимогам.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

                                                                   п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Соловей Р.В.» залишити без задоволення.

Ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 21 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2021 року.

Головуючий -                                                                                                С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                            О.Ю. Кононенко

                                                                                                                       О.І. Собина