КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 761/20471/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/14861/2021
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
     13 грудня 2021 року                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ : 
суддя-доповідач Слюсар Т.А. 
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Васильєва Євгена Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року у складі судді Притули Н.Г.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-
 
   В С Т А Н О В И В :
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до публічного акціонерного товариства "Укрпошта" (далі - ПАТ "Укрпошта"), третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача.
 
Позов обґрунтовано тим, що 20 травня 2017 року громадянка Китаю ОСОБА_1 подала оператору поштового зв`язку відділення поштового зв`язку № 205 ПАТ "Укрпошта", розташованого за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 14 посилку для відправки з України до Китаю.
 
Посилка була подана позивачем у відкритому вигляді, вміст якої було оглянуто оператором поштового зв`язку без будь-яких зауважень, після чого посилка була прийнята та оформлена як міжнародне поштове відправлення за № СР042515214UA.
 
За послуги з пересилання міжнародного відправлення позивач сплатила на користь відповідача 1 668 грн 49 коп., що підтверджується фіскальним чеком. Тобто, між позивачкою та відповідачем було укладено договір про надання послуги поштового зв`язку, згідно якого відповідач зобов`язався здійснити пересилання міжнародного поштового відправлення (посилку) позивача до Китаю.
 
Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, оскільки міжнародне поштове відправлення так і не було надіслано до Китаю саме з вини відповідача у зв`язку з істотним порушенням відповідачем вимог і норм закону та Всесвітньої поштової конвенції, що регулює порядок надання послуг поштового зв`язку.
 
Зазначено, що тютюнові вироби не є забороненими чи обмеженими у вільному обігу в Україні, були придбані позивачем у звичайній торговій мережі в м. Києві, тому вона вважала, що не порушує закон при відправленні зазначених товарів до Китаю, куди відсилалось міжнародне поштове відправлення. Більше того, позивач не приховувала вміст поштового відправлення та подала посилку оператору поштового зв`язку у відкритому вигляді.
 
Вказано, що оператор поштового зв`язку, отримавши від ОСОБА_1 міжнародне поштове відправлення у відкритому вигляді, в якому знаходились тютюнові вироби, заборонені до пересилання у міжнародних поштових відправленнях, на стадії приймання та обробки поштового міжнародного відправлення зобов`язаний був або не приймати таке відправлення, або повернути його відправнику чи вжити заходів до вилучення тютюнових виробів в установленому законодавством порядку.
 
Проте оператор поштового зв`язку, знаючи про те, що тютюнові вироби, які відправляла позивач, заборонено законодавством України пересилати до Китаю, а тому послугу пересилання міжнародного поштового відправлення надано не буде, всупереч вимог Всесвітньої поштової конвенції та Правил надання послуг поштового зв`язку, прийняв міжнародне поштове відправлення, що містило в собі заборонені предмети, отримав оплату за послугу, після чого пред`явив поштове відправлення митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення, внаслідок чого 15 червня 2017 року Київською міською митницею ДФС відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0521/10000/17 за ст. 473 Митного Кодексу України, за яким були вилучені товари, які відправляла позивач у міжнародному поштовому відправленні № СР042515214UA, а саме тютюнові вироби «PARLAMENT BLUE» у кількості 500 пачок по 20 стіків у кожній пачці загальною вартістю 17 500 грн.
 
28 липня 2017 року постановою Солом`янського районного суду м. Києва було закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.473 МК України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
 
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації товару - тютюнові вироби торгової марки «PARLІAMENT BLUE» у кількості 500 пачок (50 блоків) в дохід держави.
 
Прийняття митним органом рішення щодо вилучення предметів, які пересилала позивач, є наслідком невиконання оператором поштового зв`язку своїх обов`язків на стадії приймання та обробки міжнародного поштового відправлення, який зобов`язаний не приймати відправлення, яке містить в собі предмети, заборонені до пересилання законодавством України, та повернути їх відправнику, а за наявності підстав, вилучити у передбаченому законодавством України, порядку просила стягнути з відповідача на її користь вартість попередньо сплаченої послуги за відправку міжнародного поштового відправлення № СР042515214UA в розмірі 1 668 грн 49 коп.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2021  року у задоволенні позову - відмовлено.
 
В апеляційній скарзі адвокат Васильєв Є.Є. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права,  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
 
Вказано, що відповідач на стадії приймання та обробки поштового міжнародного відправлення не виконав належним чином свої обов`язки, чим порушив право позивача на належну якість послуги та обслуговування, що призвело до конфіскації товару, належного позивачу та завдало йому матеріального збитку.
 
Зазначено, що судом першої інстанції порушено загальний принцип порядку розгляду справ відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». За якими не споживач має доводити, що отримав послуги неналежної якості або з певними недоліками, а виконавець, що надав послуги неналежної якості.
 
Крім того, скаржник вказав, що вартість товарів міжнародного поштового відправленні зазначена в протоколі про порушення митних правил № 0521/10000/17 від 15.06.2017 року  не перевищує суму, встановлено законодавством, а тому у відповідача не було жодних підстав приймати посилку у позивача без перевірки вкладення та допустимості такого відправлення закордон.
 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрпошта» просить рішення районного суду  залишити без змін, а апеляційну скаргу, доводи якої є необґрунтованими та безпідставними залишити без задоволення.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Вивчивши матеріали справи та  доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
 
Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Згідно з ч.1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
Як убачається з матеріалів справи, що 20 травня 2017 року громадянка Китаю ОСОБА_1 подала оператору поштового зв`язку у відділенні № 250 ПАТ «Укрпошта», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-п. Оболонський,14 посилку для відправлення до Китаю.
 
Вказана посилка містила тютюнові вироби торгової марки «PARLIAMENT BLUE» у кількості 500 пачок по 20 стіків кожна (10 000 стіків) на загальну суму 17 500 грн.
 
Позивач подала оператору поштового зв`язку посилку та складену митну декларацію CN 23 від 20 травня 2017 року.
 
Вартість послуги пересилання міжнародного поштового відправлення склала 1 668 грн 49 коп., які позивач оплатила відповідно до фіскального чека від 20 травня 2017 року (а.с. 9).
 
15 червня 2017 року Київською міської митницею ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0521/10000/17 за ст. 473 МК України (пересилання у міжнародному поштовому відправленні товарів, заборонених до такого пересилання) та вилучено на підставі ст. 511 МК України предмети, які містились у міжнародному поштовому відправленні СР042515214UA, а саме: тютюнові вироби торгової марки «PARLIAMENT BLUE» у кількості 500 пачок по 20 стіків кожна (10 000 стіків) на загальну суму 17 500 грн.
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.07.2017 року в справі № 760/11758/17-п, закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.473 МК України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 12-15).
 
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 12.10.2017 року постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді конфіскації товару - тютюнові вироби торгової марки «PARLІAMENT BLUE» у кількості 500 пачок (50 блоків) в дохід держави (а.с.16-22).
 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з підстав  його недоведеності.
 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, враховуючи таке.
 
Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
 
Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
 
Відповідно до статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
 
Відповідно до статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, зокрема відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
 
Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.
 
За змістом ч. 6 ст. 10 цього Закону, виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.
 
Згідно ст. 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.
 
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку регулюються Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).
 
Згідно з частиною 1 пункту 23 Правил міжнародні поштові відправлення приймаються для пересилання до країн, з якими встановлено поштовий обмін.
 
Пунктами 35, 36 Правил визначено, що у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввозу на територію України та вивозу з території України відповідно до законодавства. Міжнародні поштові відправлення підлягають митному контролю та митному оформленню із сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів) в установленому законодавством порядку. У випадках, передбачених законодавством, фізичні та юридичні особи мають право на пересилання через митний кордон України предметів у межах встановлених норм без сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
 
Пунктом 37 Правил встановлено, що у міжнародних поштових відправленнях забороняється пересилати: вогнепальну зброю усіх видів і боєприпаси до неї, холодну зброю та інші предмети, спеціально призначені для нападу та оборони (кастети, стилети, балончики з рідиною паралітичної дії тощо), вибухові, легкозаймисті або інші небезпечні речовини, якщо інше не передбачено законодавством; наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги і прекурсори, включені ДСКН до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства, та радіоактивні речовини; дозволи на право носіння зброї, трудові книжки, військові квитки, документи, що посвідчують особу (крім паспортів громадянина України для виїзду за кордон); інші предмети, ввезення яких заборонено до країн відповідно до законодавства та актів Всесвітнього поштового союзу; живих тварин тощо; спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.
 
За правилом п. 4.4.1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 р. № 211, при прийманні міжнародної посилки працівник зв`язку, крім перевірки, встановленої для внутрішніх посилок, зобов`язаний: а) перевірити згідно з Керівництвом з приймання міжнародних поштових відправлень, чи дозволений обмін посилками з країною призначення, чи не вкладені до посилки предмети, ввезення яких до цієї країни заборонено, чи додана достатня кількість митних декларацій CN 23; б) переконатися, чи не вкладені в посилку предмети, вивезення яких за кордон заборонено або дозволено при дотриманні встановлених умов, перевірити відповідність запису в митній декларації CN 23.
 
Відповідно до ст. 473 Митного кодексу України пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу, - тягне за собою конфіскацію цих товарів.
 
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про поштовий зв`язок" міжнародні поштові відправлення під час переміщення через митний кордон України пред`являються операторами для митного контролю.
 
Митні органи мають право вилучати в установленому законодавством України порядку предмети, заборонені законом до пересилання у міжнародних поштових відправленнях або відправлені з порушеннями митного законодавства України.
 
Оператори не відповідають за ненадання чи неналежне надання послуг поштового зв`язку внаслідок прийняття митними органами рішень щодо поштових відправлень під час здійснення митного контролю.
 
Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну правову оцінку зібраним по справі доказам та зроблено обґрунтовані висновки про те, що вина відповідача у невиконанні обов`язків за договором про надання послуги поштового зв`язку відсутня, оскільки міжнародне поштове відправлення (посилка), що містило заборонені до пересилання тютюнові вироби у кількості 500 пачок, по 20 стіків в кожній пачці, загальною вартістю 17 500 грн. було конфісковано судом у зв`язку з порушенням позивачем митних правил, передбачених ст. 473 Митного кодексу України.
 
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, що не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства, та на законність судового рішення, яке  не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
 
Як убачається з протоколу  про порушення митних правил № 0521/10000/17 від 15 червня 2017 року ОСОБА_1   в митній  декларації СN 23 № СР042515214UA, яку завірила своїм підписом не зазначила дані про тютюнові вироби марки «PARLІAMENT BLUE» у кількості 500 пачок (50 блоків).
 
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про поштовий зв`язок" органи доходів і зборів мають право вилучати в установленому законодавством України порядку предмети, заборонені законом до пересилання у міжнародних поштових відправленнях або відправлені з порушеннями митного законодавства України. 
 
Оператори не відповідають за ненадання чи неналежне надання послуг поштового зв`язку внаслідок прийняття органами доходів і зборів рішень щодо поштових відправлень під час здійснення митного контролю.
 
З наданих та досліджених судом доказів достовірно встановлено, що в діях позивача, як відправника міжнародного поштового відправлення, наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 473 Митного кодексу України, а саме: пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до такого відправлення.
 
Як уже було зазначено, ОСОБА_1   була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 473 МК України з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді конфіскації товару - тютюнові вироби торгової марки «PARLІAMENT BLUE» у кількості 500 пачок (50 блоків) в дохід держави (а.с.16-22).
 
Відповідно до положень ч. 6 ст. 18 Закону України "Про поштовий зв`язок" оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо поштове відправлення на підставі закону підлягає вилученню, конфіскації або знищенню, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що оператор на стадії приймання та обробки поштової посилки від позивачки не переконався в тому, що в посилку не вкладені предмети, вивезення яких заборонено, та встановивши, що вказане відправлення містить заборонені до пересилання тютюнові вироби, зобов`язаний був не приймати таке міжнародне поштове відправлення та повернути його позивачці, не заслуговують на увагу. 
 
Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.
 
Підстави для скасування рішення суду відсутні.
 
За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в зв`язку з чим, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Васильєва Євгена Євгеновича, діючого в інтересах ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
 
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: