Дата документу 16.11.2021 Справа № 331/1203/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №331/1203/19        Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г.
Провадження № 22-ц/807/894/21        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» листопада 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
секретар:        Волчанова І.М..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2  на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у певний період, визнання права власності у спільному майні подружжя, стягнення витрат на поховання, 

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у певний період, визнання права власності у спільному майні подружжя, стягнення витрат на поховання.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . Витрати по похованню в розмірі 17 300 грн. були здійснені нею.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є доньками ОСОБА_4 від першого шлюбу.
До укладення шлюбу із спадкодавцем з червня 2009 року по 02 липня 2013 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із спадкодавцем без реєстрації шлюбу. Вона проживала з ОСОБА_4 як дружина у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мала з спадкодавцем спільний бюджет, спільний побут, придбавала спільне майно, подорожувала, вела спільне господарство, спільно несла витрати на утримання житла, у якому вони проживали разом. Вона та спадкодавець мали взаємні права та обов`язки, які притаманні подружжю.
За період спільного проживання, а саме у квітні 2012 року за спільні кошти її та спадкодавця було придбано автомобіль марки Toyota, моделі Gemry 50, 2012 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у грудні 2017 року за спільні кошти було переобладнано для роботи на газовому пальному на загальну суму близько 1 000 доларів США.
Крім того, на рахунках у банківських установах Raiffeisenbank, АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АТ «ОТП Банк», АТ «Укрсиббанк» подружжя зберігало сімейні кошти, 1/2 частина яких також належить їй на праві особистої власності і не входить до складу спадкової маси, що залишилась після смерті ОСОБА_4 .
Спадкоємці спадщину прийняли, своєчасно звернулись із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса.
До складу спадщини, що залишилась після смерті  ОСОБА_4  увійшло нерухоме майно, яке складається з: квартири за адресою:  АДРЕСА_2 ; квартири за адресою:  АДРЕСА_3 ; земельної ділянки № НОМЕР_2 , розташованої в Запорізькій області, с. Соколовка, ДК «Прогрес»; двох гаражів у БК « Рубін»; частини нежитлового приміщення (аптека), яке знаходиться за адресою:  АДРЕСА_4 , та рухоме майно, яке складається з: 1/2 частини легкового седан В марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 1/2 частини грошових коштів на рахунках у банківських установах: Raiffeisenbank, АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АТ «ОТП Банк», АТ «Укрсиббанк».
05 травня 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. із заявою про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя на 1/2 частку у праві власності на грошові вклади, розміщені у банківських установах, проте отримала відмову у зв`язку з наявністю заповіту не на її користь. 

На підставі зазначеного остаточно просила:
- встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2009 року по 01 липня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за нею право власності на 1/2 частину:
а) автомобіля легкового седан - В марки Toyota, моделі Gemry 50, 2012 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 2494, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
б) вкладів та нарахованих відсотків, що знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 , у банківських установах:
- АТ «ОТП Банк»: рахунок № НОМЕР_4 у сумі 134 745,18 грн.;
- ПАТ «УкрСиббанк»: рахунок № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6 на суму 3 312,08 грн.; -
- ПАТ «Креді Агріколь Банк»: рахунок № НОМЕР_7 на суму 733,28 грн.;
- АТ КБ «ПриватБанк»: рахунок № НОМЕР_8 , рахунок № НОМЕР_9 на суму 15 904,76 грн.;
- Райффайзенбанк (Raiffeisenbank): рахунок № НОМЕР_10 на суму 1 754 164,13 грн. а також стягнути з відповідачів на її користь витрати на поховання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 766,66 грн. з кожного відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року позов задоволено частково.
Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2009 року по 01 липня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля легкового седан - В марки Toyota, моделі Gemry 50, 2012 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 2494, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину грошових коштів у сумі 134 745 гривень 18 копійок, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві «ОТП Банк».
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину грошових коштів у сумі 936 гривень 25 копійок, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_8 в АТ КБ «ПриватБанк».
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину грошових коштів у сумі 14 968 гривень 50 копійок, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_9 в АТ КБ «ПриватБанк».
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на поховання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 766 гривень 66 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на поховання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 766 гривень 66 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1361 гривня 37 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1361 гривня 37 копійок.
В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не недоведеність позивачем обставин щодо проживання однією сім`єю, не з`ясування судом джерела походження майна, розміру вкладу позивача на створення майна, не доведення позивачем придбання автомобіля та погашення кредиту за спільні кошти, не доведення понесення позивачем витрат на поховання, просила скасувати рішення суду в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на відсутність доказів належності коштів у Райффайзенбанк на праві особистої власності ОСОБА_4 , просила скасувати рішення суду в частині відмови у визнання права власності за нею на 1/2 частину грошових коштів, що зберігаються на рахунку № НОМЕР_10 ОСОБА_5 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначила, що позивачем не доведено понесення витрат на придбання майна та факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначила, що сам по собі факт спільного проживання без реєстрації шлюбу без встановлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власному на половину майна, позивачем не доведено витрат на поховання.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому погодилась з апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає. 

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у певний період, визнання права власності у спільному майні подружжя, стягнення витрат на поховання, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем належними доказами перебування зі спадкодавцем у фактичних шлюбних відносинах у період з червня 2009 року по 02 липня 2013 року.

Проте з таким висновком не погоджується колегія суддів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 02 липня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т.1, а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_11 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 27 квітня 2018 року (т.1, а.с.20).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є доньками ОСОБА_4 від першого шлюбу.

Згідно з товарним чеком № 89/1 від 27.04.2018 року ОСОБА_1 оплатила ритуальні послуги, пов`язані з похованням ОСОБА_4 на загальну суму 17 300,00 грн. (т.1, а.с.41).

Судом також встановлено та не заперечується сторонами, що до складу спадщини після померлого ОСОБА_4 увійшло наступне майно: автомобіль легковий седан - В марки Toyota, моделі Gemry 50, 2012 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 2494, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1, а.с.177); квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою: АДРЕСА_3 ; два гаража у БК «Рубін»; частина нежитлового приміщення (аптека) за адресою: АДРЕСА_4 , а також грошові вклади та кошти на поточних рахунках у банківських установах: 
- АТ КБ «ПриватБанк»: залишок – 59,75 грн. (договір № SAMDN10000004775364, № рахунку НОМЕР_12 , дата відкриття: 01.12.2005 року), залишок – 59,75 грн. (№ картки НОМЕР_8 , дата відкриття: 19.05.2015 року); залишок – 59,75 грн..(№ картки НОМЕР_9 , дата відкриття: 19.05.2015 року); залишок – 0,00 грн. (№ картки НОМЕР_13 , дата відкриття: 16.03.2013 року); залишок – 0,78 грн. (№ картки НОМЕР_14 , дата відкриття: 16.03.2013 року); рахунок «Бонус плюс» НОМЕР_15 зі всіма відсотками та компенсаціями (т.1, а.с.188) ;
- ПАТ «Промінвестбанк»: залишок – 0.11 доларів США (поточний рахунок в іноземній валюті № НОМЕР_16 , дата відкриття не вказана), залишок – 241, 35 долар США (поточний рахунок в іноземній валюті № НОМЕР_17 (дата відкриття не вказана) (т.1, а.с.194 зв.); залишок – 4, 14 євро (рахунок в іноземній валюті по вкладу № 313355/035/Б9А 12, дата відкриття не вказана) (т.1, а.с. 195 зв.); 
- ПАТ «Креді Агріколь Банк»: залишок – 50,00 грн. (поточний рахунок в національній валюті № НОМЕР_18 , дата відкриття : 16.08.2013 року); залишок 0,00 доларів США (поточний рахунок в іноземній валюті № НОМЕР_19 , дата відкриття: 17.03.2015 року); залишок – 234,17 грн. (вклад на вимогу « Ощадний» в національній валюті № НОМЕР_20 , дата відкриття: 29.04.2014 року); залишок – 20,00 доларів США (вклад на вимогу «Ощадний» в іноземній валюті № НОМЕР_21 , дата відкриття: 17.03.2015 року), залишок – 1 445,10 грн. (картковий рахунок в національній валюті № НОМЕР_7 , дата відкриття: 08.02.2013 року) (т.1, а.с.199); 
- ПАТ «УкрСиббанк»: залишок – 80,57 доларів США (поточний рахунок № НОМЕР_5 (дата відкриття: 07.10.2008 року); залишок – 133,65 євро (поточний рахунок № НОМЕР_6 (дата відкриття: 07.09.2009 року); залишок - 11.34 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_22 (дата відкриття: 07.10.2008 року), залишок - 2.63 грн. (картковий рахунок № НОМЕР_23 (дата відкриття 20.04.2012 року), залишок - 2.63 грн.(картковий рахунок № НОМЕР_24 (дата відкриття 13.03.2009 року) (т.1, а.с.201 зв.); 
- ПАТ «ОТП Банк»: залишок – 258 417,93 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_4 (дата відкриття : 06.03.2015 року) (т.1, а.с.205 зв.).

По всіх вищезазначених рахунках у вказаних банківських установах заповідальні розпорядження не оформлювались.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Запорізькій області від 20.07.2018 року за № 31/8/2342-1112 легковий седан – В марки Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_4 19.04.2012 року на підставі довідки – рахунку серії ДПІ № 225955 від 19.04.2012 року; 29.12.2017 року вказаний автомобіль було перереєстровано у зв`язку з переобладнанням для роботи на газовому пальному. 

Із заявами про прийняття спадщини за заповітом від 03 травня 2018 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.1, а.с.160, 160 зв.).

05 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О. із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя на 1/2 частку у праві власності на грошові вклади, розміщені в банківських установах, відкритих на ім`я її чоловіка – ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с.207).

Згідно зі заповітом від 13 серпня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко С.О., зареєстрованим в реєстрі за № 932, ОСОБА_4 все своє майно, яке буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповідав у рівних частках ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1, а.с.164).

Листом від 16.08.2018 року за № 112/02-14 приватний нотаріус Вакуленко С.О. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки спадкодавець залишив заповіт на користь інших осіб (т.1, а.с.211).

Постановою від 29 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Вакуленко С.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з посиланнями на наявність заповіту, у якому спадкодавець не зазначив ОСОБА_1 спадкоємицею та у зв`язку з ненадання заявницею документів, які підтверджують її непрацездатність на день смерті ОСОБА_4 (т.1, а.с.225-226).

Частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

У частинах першій та другій статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною першою статті 36 СК України встановлено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Правила статті 74 СК України на спірні правовідносини, що виникли і тривали до 1 січня 2004 року, не поширюються, а нормами чинного на той час Кодексу про шлюб та сім`ю України визнання майна спільною сумісною власністю жінки та чоловіка, що проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не передбачено.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Отже, для визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). 

Крім того, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Отже, застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, за якими спірному набутому майну можна надати режим спільного майна, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 21.08.1989 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса є її постійним місцем проживання.

У період з 09.02.1995 року і по день смерті – ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.173 зв.).

Задовольняючи позов в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2009 року по 02 липня 2013 року, суд послався на показання свідків  ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які пояснили, спадкодавець, починаючи з 2009 року проживав разом з позивачкою в належному їй будинку по АДРЕСА_1 , вони разом робили ремонт в цьому будинку, вели спільний побут, у них був спільний бюджет. Крім того свідки  ОСОБА_8 , ОСОБА_10 підтвердили, що у 2012 році позивач разом зі спадкодавцем придбали автомобіль марки Toyota, моделі Gemry та зазначили, що організацією похорон займалась ОСОБА_1 , вона ж повністю оплатила всі ритуальні послуги. 

Суд критично поставився до показань свідків зі сторони відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (сестри ОСОБА_4 ), які заперечували цей факт, вказавши, що з сестрою у спадкодавця були погані стосунки, а ОСОБА_11 не був присутнім на весіллі та під час поховання ОСОБА_4 , що ставить під сумнів його покази про існування між ним та спадкоємцем дружніх стосунків. 

При цьому, дійшовши висновку про не обізнаність свідка ОСОБА_11 про особисте життя ОСОБА_4 , суд не надав оцінку тим обставинам, що саме цей свідок повідомив суду обставини продажу спадкодавцем автомобіля марки «LEXUS» за 5800 доларів США до придбання ним пізніше автомобіля марки Toyota, які частково підтвердила позивач, зазначивши, що такий автомобіль дійсно був у власності ОСОБА_4 .

Суд не надав оцінку 4 спільним фото, наданим позивачкою, з яких не випливає, коли саме вони могли бути зроблені, а також не звернув уваги на той факт, що зазначаючи про наявність спільного бюджету та ведення спільного побуту у період з червня 2009 року по 02 липня 2013 року, позивач не змогла назвати ані спільно придбаного майна крім газової установки для автомобіля марки Toyota, яка згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Запорізькій області від 20.07.2018 року за № 31/8/2342-1112 була встановлена у 2017 року, тобто під час укладеного шлюбу, ані вказати скільки коштів заробляв ОСОБА_4 в цей період та яким чином.

Поза увагою суду залишились і письмові докази, які містяться в матеріалах суду, зокрема, Договір застави №Z1/1157277 від 23 квітня 2012 року, укладений між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_4  (далі - Договір застави), предметом якого є спірний автомобіль марки Toyota, моделі Gemry,реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1, а.с.104-112).

Відповідно до п.1.1 Договору застави цей договір забезпечує вимоги Заставодержателя, що випливають з Кредитного договору №1/1157277, за умовами якого Заставодавець зобов`язується перед Заставодержателем повернути кредит в розмірі 105 424, 00 гривень. згідно з Графіком погашення заборгованості до 22.04.2014 року.

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 Договору застави в забезпечення виконання зобов`язань, зазначених у пункті 1.1 цього договору Заставодавець передає в заставу належне йому на праві власності майно, а саме: транспортний засіб марки Toyota, моделі Gemry,рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . Заставна вартість предмету застави становить 266 120 гривень.

Пунктом 3.1.5 Договору застави визначено, що Заставодавець має повне і виключне право власності на предмет застави.

Згідно з пунктом 2.5 Договору застави ОСОБА_4 зобов`язується створити належні умови для зберігання предмета застави та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

При цьому, укладаючи договір застави, ОСОБА_4 зазначив станом на 23 квітня 2012 року місце реєстрації за адресою; АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання -  АДРЕСА_2  (т.2, а.с.112). Вказаний Договір застави не визнавався позивачкою недійсним .

Долучені позивачкою до позовної заяви: копія заявки на тур з датою виїзду до Чехії 24.10.2010 року, копія підтвердження замовлення №078566 на тур продукт «Шість чудових миттєвостей Чехія»; копія автобусних квитків на 24.10.2010 року, 29.10.2010 року, копія Анкети туриста ОСОБА_1 ; копія аркушів паспорту ОСОБА_1 з відміткою перебування у період з 25.10.2010 року по 29.10.2010 року, свідчать про те, що в цей час позивач, дійсно, перебувала в туристичній подорожі в країні Чехія, та саме за її замовленням був оформлений вказаний тур.

Однак, позивачем не надано ані копії договору, укладеного з туристичною компанією, ані копії квитанції про сплату туристами зазначеної туристичної послуги, які б містили інформацію про осіб, які укладали договір про надання туристичної послуги, та осіб, які вносили кошти за надання цієї послуги, а отже не надано належних доказів на підтвердження тих обставин, що вказані витрати було здійснено за рахунок спільного бюджету позивача та спадкоємця.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин у період з червня 2009 року по 02 липня 2013 року матеріали справи не містять та позивачем не надано ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанцій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Вимоги про стягнення частини коштів, які отримано спадкодавцем за кредитним договором від 23.04.2012 року в розмірі 106 424 грн. та вносились на погашення кредиту у період зареєстрованого шлюбу, тобто, починаючи з 02 липня 2013 року, позивачкою не заявлялись, на вказані обставини ОСОБА_1 не посилалась у позовній заяві та не надавала доказів на їх підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в частині вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2009 року по 02 липня 2013 року та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину автомобіля марки Toyota, моделі Gemry,рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Тлумачення статей 60, 74 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, тобто як майно, нажите під час перебування в шлюбі, так і майно жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на 1/2 залишку коштів з нарахованими відсотками, що знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 , у банківських установах, починаючи з 02 липня 2013 року.

Так, судом встановлено, що згідно відповіді АТ «ОТП Банк» № 68-68-3/6769 від 06.06.2019 року (т. 2, а.с.61) ОСОБА_4 мав у банку рахунок № НОМЕР_4 , який відкрито 06.03.2015 року (тобто у період зареєстрованого шлюбу), грошові кошти є об`єктом спільної сумісної власності, а отже ОСОБА_1 належить право власності на 1/2 частину грошових коштів у сумі 134 745,18 грн., які знаходяться на вказаному рахунку.

Судом також правильно встановлено, що згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0/7-181010/1913 від 21.10.2018 року у період шлюбу на ім`я ОСОБА_4 відкриті наступні рахунки (т. 2, а.с. 61): № НОМЕР_8 (відкрито 19.05.2015 року), залишок на рахунку - 1 872,51 грн.; № НОМЕР_9 (відкрито 19.05.2015 року), залишок на рахунку - 29 937,00 грн.; грошові кошти на цих рахунках є об`єктом спільної сумісної власності, а отже ОСОБА_1 належить право власності на 1/2 частину грошових коштів у сумі 936 гривень 25 копійок на рахунку № НОМЕР_8 та на 1/2 частину грошових коштів у сумі 14 968 гривень 50 копійок на рахунку № НОМЕР_9 . 

Доводи апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_2  в частиніне з`ясування судом джерела походження майна, розміру вкладу позивача на створення майна, під час шлюбу не заслуговують на увагу, з огляду на те, що ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанцій відповідачами не надано будь-яких доказів на спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, що є їх обов`язком в розумінні ст.12 ЦПК України.

Згідно відповіді РАЙФФАЙЗЕНБАНК (Raiffeisenbank) № 0 CD 33/2019 від 02.02.2019 року ОСОБА_4 мав у банку особистий рахунок № НОМЕР_10 (т. 2 а.с. 157-160). 

У зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні докази щодо часу відкриття рахунку, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_1 позовних вимог про визнання за нею право власності на 1/2 частину вкладів та нарахованих відсотків, що знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 у ОСОБА_5 (Raiffeisenbank), суд позивач не надала доказів на підтвердження тих обставин, що вклади на у ОСОБА_5 (Raiffeisenbank) є спільною сумісною власністю подружжя.

З метою забезпечення повного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою апеляційного суду від 16 березня 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та в порядку судового доручення направлено до компетентного органу Чеської Республіки запит про міжнародну правову допомогу на отримання інформації з банківської установи – Raiffeisenbank (Чеська Республіка, Нvezdova 1716/2b, 14078, Praga 4) щодо всіх наявних рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рух коштів по всім рахункам, відкритим на його ім`я за період з 2013 року, якщо відкриті раніше, то з часу відкриття рахунків, наявність банківських сейфів, наявність банківських розпоряджень (т.3, а.с.81-85).

З отриманої апеляційним судом відповіді Міністерства юстиції Чеської Республіки Вишеградська,16, 128 10 Прага 2 Відділ міжнародного права, окружного суду в Празі 4 від 21 липня 2021 року (т.3, а.с.146-149; 155-158) вбачається, що померлий ОСОБА_13 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є клієнтом банку.

Враховуючи викладене, рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання за нею право власності на 1/2 частину вкладів та нарахованих відсотків, що знаходяться на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 у ОСОБА_5 (Raiffeisenbank) відповідно до ст.375 ЦПК України не підлягає скасуванню.

За приписами ч.1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці повинні відшкодовувати розумні витрати, які зазнав один з них, або інша особа на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. 
Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Статтею 2 Закону України « Про поховання та похоронну справу» визначено, що під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству

Згідно квитанції № 89/1 від 27.04.2018 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , копія була долучена позивачем до позовної заяви, а оригінал – оглянутий в судовому засіданні, вартість ритуальних послуг за поховання ОСОБА_4 склала 17 300,00 грн. (т.1, а.с.41).

Судом встановлено та не спростовано відповідачами, що витрати на поховання в зазначеній в квитанції грошовій сумі несла одноособово позивач.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем понесених на поховання витрат та безпідставності стягнення судом з відповідачів частки витрат на поховання колегія суддів вважає неприйнятними.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 , а тому рішення суду згідно з п.2,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню вчастині позовних вимог ОСОБА_14 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.
В частині позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 в АТ КБ «ПриватБанк», про визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві «ОТП Банк», 1/2 частину грошових коштів в Райффайзенбанк (Raiffeisenbank) та стягнення витрат на поховання рішення суду залишити без змін. 
В решті рішення не оскаржувалось та не переглядалось апеляційним судом.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України ОСОБА_2 має право на компенсацію позивачем суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2099,07 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2020 року у цій справі в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у певний період, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля скасувати та прийняти в цій частині нову постанову наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у певний період, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля легкового седан - В марки Toyota, моделі Gemry 50, 2012 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 2494, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити.

В частині позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунках № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 в АТ КБ «ПриватБанк», про визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві «ОТП Банк», 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунку Райффайзенбанк (Raiffeisenbank) та стягнення витрат на поховання рішення залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 2099 гривень 07 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2021 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова