Ухвала
іменем України 
12 листопада 2021 року
м. Київ
Справа № 299/1973/21
Провадження № 51-5287 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Закарпатської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 3 вересня 2021 року щодо ОСОБА_4 , 
в с т а н о в и в:
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2021 року у підготовчому судовому засіданні відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 31 березня 2021 року, укладеної між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, а кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 3 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказану ухвалу місцевого суду. 
Прокурор звернувся до Верховного Суду із касаційної скаргою, в якій просить переглянути вищевказані судові рішення у касаційному порядку, посилаючись при цьому на норми Конституції України, Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року та № 3-рп від 27 січня 2010 року, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, норми Кримінального процесуального кодексу, рішення Європейського Суду з прав людини, висновок, викладений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2016 року, та узагальнення вказаного суду від 22 січня 2014  року, рішення апеляційних судів. В обґрунтування своє позиції прокурор наводить також ряд постанов Верховного Суду, вказуючи при цьому на номери реєстрації, які прокурором вказані некоректно, оскільки їх неможливо ідентифікувати з наявними постановами Верховного Суду. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Загальний порядок судового провадження на підставі угоди визначено ст. 474 КПК. Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК,якщо суд відмовляє у затвердженні угоди, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПКу підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з таких рішень: затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому статтями 468–475 цього Кодексу.
Крім того, у ст. 314 КПКзакріплено, які саме рішення прийняті судом під час підготовчого провадження у кримінальному провадженні підлягають оскарженню в апеляційному порядку. Зокрема, до таких рішень віднесено ухвалу про повернення обвинувального акта або ухвалу про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Процедура перегляду судових рішень, регламентована Розділом V КПКУкраїни, встановлює розумні обмеження щодо скарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, вказуючи, зокрема, що обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним, вказується й у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури.
Положеннями ст. 392 КПКУкраїни визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції, з чим погоджується й колегія суддів, дійшов правильного висновку, що постановлена під час підготовчого судового засідання ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області 
від 27 травня 2021 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 31 березня 2021 року, укладеної між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, а кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 753/1977/18, від 13 вересня 2018 року у справі № 638/6762/17, 
від 22 травня 2019 року в справі № 757/71834/17-к та від 6 серпня 2020 року у справі № 344/8172/20.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Отже, обґрунтування касаційної скарги прокурора не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Закарпатської Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 3 вересня 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                               ОСОБА_3