ПОСТАНОВА
Іменем України

11 листопада 2021 року 
Київ
справа №352/1363/17
адміністративне провадження № К/9901/4556/17  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами  адміністративну справу №352/1363/17
за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії , провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого Хобор Р.Б., суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П. від 28 листопада 2017 року,
в с т а н о в и в:
В серпні 2018 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області (далі також - відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просив:
-          визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведені перерахунку належної йому пенсії із врахуванням додаткового виду грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення та допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення з 01січня 2017 року та виплачувати її в подальшому до втрати права на таку пенсію;
-           зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату належної йому пенсії з врахуванням додаткового виду грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення та допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення за посадою начальника 24-ї самостійної державної пожежної частини м. Тисмениця, яка на даний час прирівняна до посади начальника Тисменицького відділу УДСНС України в Івано-Франківській області, починаючи з 01 січня 2017 року та виплачувати її в подальшому до втрати права на таку пенсію. 
Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2017 року позов задоволено. 
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, керуючись висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 березня 2015 року у справі №21-70а15, зазначив, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є об`єктом сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому мають бути включені до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється пенсія. 
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове,  яким позов задоволено частково.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними з 01 січня 2017 року по 20 лютого 2017 року залишено без розгляду.
Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку належної ОСОБА_1 пенсії з врахуванням додаткового виду грошового забезпечення - одноразової матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 21 лютого 2017 року
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 21 лютого 2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення, погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для включення до грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування. Поряд з цим, з урахуванням приписів статті 99 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду), якою для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлено шестимісячний строк, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання, що перерахунок пенсії позивачу слід здійснити з 21 лютого 2017 року, оскільки останній звернувся до суду за захистом своїх прав 21 серпня 2017 року; позовні ж вимоги за період з 01 січня 2017 року по 20 лютого 2017 підлягають залишенню без розгляду. 
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, посилається на відсутність законних підстав для врахування матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до складу грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, оскільки зазначені допомоги не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є разовими виплатами й не носять постійного характеру. 
Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке просить залишити без змін, - обґрунтованим та законним.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01 квітня 1985 року по 11 лютого 2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України на посадах середнього та старшого начальницького складу; його було звільнено зі служби з посади начальника 24-ї самостійної державної пожежної частини м.Тисмениця УДПО УМВС України в Івано-Франківській області за ст.64 «Б» Положення про проходження служби в ОВС (через хворобу) з 11 лютого 2000 року (наказ УМВС в Івано-Франківській області від 18 квітня 2000 року  № 38 о/с). 
Позивач є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII (далі також - Закон № 2262-XII).
26 липня 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням при її обчисленні сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 
Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області листом              № 585/Б-15 від 31 липня 2017 року повідомило позивача, що згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  будь-які матеріальні допомоги, навіть якщо з них було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не відносяться до додаткових видів грошового забезпечення, що включаються при обчисленні пенсії. 
Не погоджуючись із такими діями Пенсійного органу, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Суть цього спору зводиться до з`ясування правомірності відмови відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивача з врахуванням у розрахунок грошового забезпечення для її обчислення допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 
Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17  відступила  від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 (№ 21-70а15) та дійшла висновку, що при обчисленні пенсії на підставі ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.
Враховуючи вищезазначене, помилковими є висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для включення до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія, сум грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виплата яких здійснювалася не щомісячно, оскільки зазначені виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.
Відповідно до частини першої статті 351 КАС підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Оскільки обставини цієї справи встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області задовольнити.
Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

..........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик 
 А.І. Рибачук ,
Судді Верховного Суду