УХВАЛА

06 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/12675/20
адміністративне провадження № К/9901/41740/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в справі №420/12675/20 за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної державної адміністрації Одеської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ? ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та скасування розпорядження,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Балтської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , в якому просив:
- визнати протиправними дії Балтської районної державної адміністрації Одеської області, як органу опіки та піклування, щодо прийняття розпорядження "Про визначення місця проживання малолітньої дитини" від 02 жовтня 2020 року                №222/А-2020;
- зобов`язати Балтську районну державну адміністрацію Одеської області в особі голови скасувати розпорядження "Про визначення місця проживання малолітньої дитини" від 02 жовтня 2020 року № 222/А-2020.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року в справі № 420/12675/20 позов задоволено:
? визнано протиправними дії Балтської районної державної адміністрації Одеської області (правонаступником якої є Подільська районна державна адміністрація Одеської області), як органу опіки та піклування, щодо прийняття розпорядження «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» від 02.10.2020 №222/А-2020;
? визнано протиправним та скасовано розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області (правонаступником якого є Подільська районна державна адміністрація Одеської області) «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» від 02.10.2020 № 222/А-2020.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою провадження в справі                   №420/12675/20 закрито.
16 листопада 2021 року до Суду направлено касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в справі №420/12675/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
На обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, скаржник посилається на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Так, скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без урахування висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у таких постановах: Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 в справі №200/4901/16-ц, у частині критеріїв відмежування справ цивільної та адміністративної юрисдикції; Верховного Суду від 13.01.2021 в справі №756/91153/18-ц та Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 в справі №914/2006/17 щодо особливостей розгляду спорів в порядку адміністративного судочинства; постановах  Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 в справі №750/1591/18-ц та від 08.10.2020 в справі №826/56/18 щодо обов`язку органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Верховний Суд зазначає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.
Водночас скаржник у касаційній скарзі не обґрунтовує яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами попередніх інстанцій застосовано без урахування висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах та не наводить обґрунтування подібності таких правовідносин із цією справою, вказуючи виключно на те, що судами попередніх інстанцій при вирішенні цього спору не було враховано зазначених правових висновків Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду.
У касаційній скарзі скаржник також посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду про застосування норми права у подібних правовідносинах, у частині розгляду саме адміністративними судами справ про скасування розпоряджень місцевих державних адміністрацій (прийнятих як органами опіки та піклування) у зв`язку з порушенням останнім умов визначених частиною третьою статті 19 Сімейного кодексу України щодо розгляду та прийняття такими суб`єктами владних повноважень відповідних рішень.
Верховний Суд також указує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту             3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та яку, на думку скаржника, судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само, як і визначити норму права, яку, на думку скаржника, застосовано судами без врахування висновків Верховного Суду, а щодо якої відсутній висновок Верховного Суду. Такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).
Крім того, Суд звертає увагу скаржника, що одночасне посилання на пункти 1 та                       3 частини четвертої статті 328 КАС України вказує на те, що зміст касаційної скарги є суперечливим та взаємовиключним.
З огляду на зазначене, Суд уважає безпідставними посилання скаржника на пункти  1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржником не викладено передбачені статтею             328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтями 248, 328, 330, 332, 334, 341, 353, 359 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в справі № 420/12675/20 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, установленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                          О.Р. Радишевська