УХВАЛА

29 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/490/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко О.Р. - головуючий,   Кондратова І.Д., Стратієнко Л.В., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України
на рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2021
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021,
у справі за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Фонду державного майна України,
до відповідачів:
1)          Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (далі - Підприємство),
2)          Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріупольпромснаб" (далі - Товариство)
про визнання недійсними угод,
В С Т А Н О В И В:
1.          Керівник Харківської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Підприємства та Товариства, в якому просив визнати недійсними додаткові угоди до договору №238-16/753-ВК від 25.02.2020, укладені між відповідачами, а саме:
-          додаткову угоду №1 від 13.04.2020;
-          додаткову угоду №2 від 30.07.2020;
-          додаткову угоду №3 від 01.09.2020;
-          додаткову угоду №4 від 29.12.2020;
стягнути з відповідачів на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 4 540 грн з кожного.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної закупівлі 25.02.2020 між відповідачами був укладений договір №238-16/753-ВК про поставку металопродукції на загальну суму 82 640 978,40грн, строк дії якого - до 31.12.2021; укладення додаткових угод до договору про підвищення ціни на товари здійснено відповідачами без належного обґрунтування, за відсутності підтверджуючих документів щодо здійснення аналізу кон`юктури ринку тощо. Підприємство є державним унітарним підприємством та належить до сфери управління Фонду державного майна України (далі - Фонд); 16.12.2020 місцева прокуратура направила на адресу Фонду лист щодо вжиття ним заходів, у тому числі, щодо визнання недійсними додаткових угод до договору або інших заходів з цих питань; згідно відповіді Фонду від 28.01.2021, він не погоджував суму договору, оскільки господарське зобов`язання не є значним (менше 10% вартості активів підприємства); 05.02.2021 місцева прокуратура повторно направила на адресу Фонду лист щодо виявлених порушень та вжиття заходів з цих питань шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсними додаткових угод до договору, однак станом на дату звернення з позовом Фонд не надав жодної інформації про результати розгляду цього листа.
3.          Господарський суд Харківської області рішенням від 22.04.2021 позов задовольнив з тих підстав, що укладення додаткових угод до договору №238-16/753-ВК від 25.02.2020 та підвищення ціни на товари, в порушення вимог ст.632 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), умов договору, було здійснено без належного обґрунтування очікуваної її вартості, відсутності підтверджуючих документів щодо здійснення аналізу кон`юнктури ринку. Невжиття Фондом як суб`єктом управління Підприємства заходів на усунення вказаних порушень та оскарження відповідних додаткових угод, зумовило необхідність представництва прокуратурою інтересів держави в суді та звернення з позовом до суду в межах своєї компетенції; при цьому, про прийняте рішення щодо наміру звернення з позовом Харківська місцева прокуратура №3 заздалегідь проінформувала Фонд листом в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру".
4.          Східний апеляційний господарський суд постановою від 17.08.2021 рішення суду першої інстанції залишив без змін.
5.          Постанова суду апеляційної інстанції, із посиланням на статті 19, 131-1 Конституції України, статті 11, 13, 203, 215, 236, 626, 629, 632, 638, 652 ЦК, статті 174, 180, 189 Господарського кодексу України, статті 13, 53, 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), статті 1, 23 Закону "Про прокуратуру", статті 1, 3, 4, 6, 7 Закону "Про управління об`єктами державної власності", ст.1 Закону "Про Фонд державного майна України", мотивована, зокрема, наступним:
-          відповідачі не надали суду належних та допустимих підтверджуючих документів щодо обґрунтування збільшення вартості товару, документів щодо підвищення ціни товару на ринку, витратних матеріалів на відповідні дати, наявності змін кон`юнктури ринку, або наявності інших факторів, які впливають на зміну витрат на виробництво і реалізацію продукції, що були б правовою підставою для внесення змін до договору №238-16/753-ВК від 25.02.2020 шляхом укладення оскаржуваних додаткових угод про збільшення ціни договору;
-          будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору; навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки;
-          продавець (постачальник) повинен не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі; постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику при закупівлі ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним; постачальник має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником пропозиції), та заздалегідь замовити товар по визначеній у договорі вартості;
-          закупівля проводиться не лише для проведення її на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі; безпідставне, за відсутності належних підтверджуючих документів, підвищення ціни договору фактично призводить до нівелювання результатів закупівлі;
-          безпідставними є доводи Товариства, що грошові кошти за поставлений товар за додатковою угодою №1 від 13.04.2020 станом на дату розгляду справи не сплачені, оскільки обставини виконання умов правочину не впливає на наявність правових підстав для визнання його недійсним;
-          відповідачі не спростували доводів прокурора щодо наявності у нього можливості ознайомитись з оригіналом висновку товарознавчої експертизи від 11.12.2020 за матеріалами кримінального провадження №42020221050000127 і засвідчити своїм підписом додану до позовної заяви копію;
-          необґрунтованими є доводи про те, що прокурор не довів підстав для представництва інтересів держави в суді.
6.          21.09.2021 Фонд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
7.          Верховний Суд ухвалою від 11.10.2021 касаційну скаргу залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 ГПК, як таку, що оформлена з порушенням вимог п.2 ч.4 ст.290 цього Кодексу.
8.          26.10.2021 до Верховного Суду від скаржника надійшла подана 22.10.2021 заява про усунення недоліків касаційної скарги з урахуванням вимог ухвали Верховного Суду від 11.10.2021.
9.          На виконання вимог ч.4 ст.290 ГПК скаржник додав платіжне доручення від 23.09.2021 №1097, яким підтверджується сплата судового збору в розмірі 18 160 грн.
10.          Таким чином, скаржник усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом.
11.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК, скаржник у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження посилається на п.1 ч.2 ст.287 ГПК та зазначає:
-          суди попередніх інстанцій застосували ст.23 Закону "Про прокуратуру" без урахування висновку, щодо її застосування, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 та в постановах у справах №806/1000/17, № 924/1237/17;
-          суди попередніх інстанцій не здійснили всебічного, повного та об`єктивного дослідження наявних у справі доказів та не надали їм належної оцінки (зокрема копії висновку товарознавчої експертизи від 11.12.2020 за матеріалами кримінального провадження №42020221050000127, якою підтверджується наявність нижчих цін на листовий прокат станом на 13.04.2020 і 30.07.2020, які надано прокуратурою на підтвердження вимог позовної заяви), чим порушили вимоги статей 86, 236, 237 ГПК та пунктів 2, 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення", та при цьому не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.06.2020 у справі №924/233/18 (посилається також на постанови Верховного суду України від 20.05.2014 у справі №64/366-10 та від 18.05.2016 у справі №922/51/15).
12.          Відповідно до ч.3 ст.174 ГПК, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього кодексу.
13.          Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то з огляду на те, що скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам ст. 290 ГПК, у зв`язку з чим відповідно до правил ст.294 ГПК необхідно відкрити касаційне провадження у справі.
14.          Скаржник також заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
15.          Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
16.          Відповідно до ч.2 ст.288 ГПК учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
17.          Скаржник отримав оскаржувану постанову 02.09.2021, що підтверджується копією поштового конверта та інформацією із сайту Укрпошти (трек номер 6102256321520). Оскільки касаційну скаргу подано протягом двадцяти днів з дня вручення постанови, то Верховний Суд вважає, що причини пропуску встановленого строку є поважними, а клопотання про поновлення строку необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 119, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1.          Поновити Фонду державного майна України строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021.
2.          Відкрити касаційне провадження у справі №922/490/21 за касаційною скаргою Фонду державного майна України.
3.          Призначити до розгляду справу №922/490/21 за касаційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 на 24 листопада 2021 року о  14:00 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №328.
4.          Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 19.11.2021.
5.          Явка представників учасників справи не є обов`язковою.
6.          Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
7.          Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ч. 4 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза приміщенням суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 23.04.2020 №196.
8.          Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. Кібенко

Судді                                                                                          І.  Кондратова

                                                                                          Л. Стратієнко