ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2021 р.                                                                     Справа №926/2111/21
м. Львів

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:
Гриців В.М. (головуюча), Зварич О.В., Матущак О.І.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області (суддя Гурин М.О.) від 17 червня 2021 року у справі № 926/2111/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄвроІнтерБуд" про стягнення заборгованості за договором підряду
ВСТАНОВИВ:
Господарський суд Чернівецької області рішенням від 14 червня 2021 року у справі №926/2111/21 стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄвроІнтерБуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" 410 096,03 грн основного боргу, 3 539,18 грн пені, 707,84 грн 3% річних та 3 107,58 грн судового збору, а також повернув 50% судового збору, що складає 3107,57 грн, на підставі частини 3  статті 7 Закону України "Про судовий збір"  з огляду на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. У позовній заяві позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез") зазначив, що частина доказів, які підтверджують розмір судових витрат будуть подані під час розгляду справи по суті.
15 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з клопотанням про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу 
Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суд призначив у судовому засіданні на 17 червня 2021 року. 
Відповідач надіслав суду відзив і клопотання зменшити витрати на оплату правничої допомоги з огляду на те, що: спір є справою незначної складності, яка визнана судом малозначною, крім того документи, які підтверджують заборгованість за договором підряду підписані сторонами та визнані відповідачем; позовна заява, яка складена адвокатом містить всього 2 аркуша з яких обґрунтування правових підстав позову складається лише з одного абзацу, матеріали справи не є об`ємними, а справа є звичайним розрахунковим спором, позовна заява була сформована в системі «Електронний суд», в якій містяться шаблони документів, тому відповідач вважає визначені в акті наданих послуг та звіті час витрачений на ознайомлення з документами, складання позову і формування додатків є значно завищеним; адвокатом не було дотримано норм пункту 1 частини 1  статті 164 ГПК України, щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу на поштову адресу; адвокатом у звіті та акті наданих послуг зазначено витратний час одну годину на завантаження та надіслання позовної заяви через систему «Електронний суд», що на думку відповідача, є значно завищений. Тому відповідач вважає, що витрати на надану професійну правничу допомогу є не співмірними зі складністю справи, не відповідають критерію реальності, розумності їх розміру та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу даних витрат. З огляду на ці обставини відповідач просить зменшити розмір правової допомоги до одного прожиткового мінімуму на працездатну особу  2  270 грн.
Господарський суд Чернівецької області додатковим рішенням від 17 червня 2021 року у справі № 926/2111/21 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" про стягнення судових витрат задовольнив частково; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄвроІнтерБуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" 3821,00 грн витрат на правову допомогу.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір судових витрат на правову допомогу в сумі 3821,00 грн, який допустимо покласти на відповідача, є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт, значенням справи для сторони та підтверджується відповідними доказами. При визначенні суми відшкодування суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказав, що ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір  обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited  проти України, заява № 19336/04). 
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" просить змінити додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 17 червня 2021 року у справі №926/2111/21; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" про стягнення судових витрат на правову допомогу задовольнити у повному обсязі.
Вважає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір витрат на правову допомогу адвоката до 3821,00 грн. Адже понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 11  350,00 грн складають 2,74% від стягнутої на користь клієнта суми. Закон не вимагає від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат на правову допомогу, надавати докази щодо часу, витраченого адвокатом на виконання робіт, обгрунтування необхідності витраченого часу на надання правової допомоги. Натомість суд першої інстанції поставив під сумнів витрати часу адвоката на ознайомлення з документами і складання позовної заяви. Проте ні умови договору з клієнтом, ні закон, ні звичаї ділового обороту не встановлюють залежність розміру гонорару від обсягу складених адвокатом процесуальних документів. Тривалість судового засідання не впливає на витрати часу адвоката, який у визначений судом час початку засідання не міг займатись іншими справами. У цій справі суд призначив засідання на 11:00 год., яке фактично розпочалось в 11:15 год. і закінчилось в 11:25 год. Подання позовної заяви через систему «Електронний суд» теж потребує значного часу (від 30 хвилин до 2-3 годин). У цьому випадку адвокат потратив одну годину на подання позовної заяви через систему «Електронний суд». Потребувало 30 хвилин часу й отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Складання розрахунку до клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу теж потребує часу. 
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄвроІнтерБуд" просить додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 17 червня 2021 року у справі № 926/2111/21 залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ "А.Дельвантеез" без задоволення. Зазначає, що з урахуванням правового регулювання, наявних доказів, а також позиції відповідача(відповідач визнав позов), спір між сторонами належить до справ незначної складності. Зазначає, що відповідно до положень статті 129 ГПК України та з урахуванням усталеної позиції Верховного Суду, господарський суд за наявності запереченні іншої сторони або з власної ініціативи може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, усі її витрати на правничу допомогу.
Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 24 березня 2021 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 17 червня 2021 року у справі № 926/2111/21; апеляційну скаргу ухвалив розглядати без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 13 статті 8 ГПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не 
Ціна позову у справі №926/2111/21 є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому вказана справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
За пунктом 4 частини першої  статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI«Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до  статті 19 Закону № 5076-VI  видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Відповідно до частини третьої  статті 123 ГПК України  до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною першою  статті 124 ГПК України  разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Частина друга та третя  статті 126 ГПК України  передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі  статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Частина четверта  статті 126 ГПК України  передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
За частиною п`ятою  статті 129 ГПК України  під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які  мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. 
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята  статті 126 ГПК України). 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Стаття 221 ГПК України  передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому  статтею 244 цього Кодексу. 
Такі висновки про застосування норм права наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2021 року у справі № 910/12876/19. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 теж навела правові висновки про те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. 
При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої  статті 30 Закону № 5076-VI  врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. 
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги  є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. 
У цій справі на підтвердження витрат на правову допомогу суду надано договір №144/21 про надання юридичної (правничої) допомоги, укладений 24 травня 2021 року Адвокатським об`єднанням  "Сенс Коммода Лєкс" (АО) з Товариством з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" ( клієнт), за умовами якого, зокрема: 
АО  зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту (позивачу) на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплачувати надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.1.1договору);
гонорар встановлюється, як погодинна оплата за тарифами АО  Сенс коммодалєкс  залежно від витраченого часу (у годинах) із внесенням певних сум авансів в цілому або поетапно. Ці умови зазначаються у додатку 1, який є невід`ємною частиною цього договору (пункт 4.1 договору); 
остаточний розрахунок за цим договором або його окремим етапом (доплата, повернення залишку авансу) здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом відповідного рахунку (пункт 4.2. договору);
договір укладений на невизначений строк та набирає чинності з моменту його підписання. Договір є договором приєднання в тій частині, що не регулюється додатком 1 (пункти 5.1-5.2 договору).
У додатку № 1 до договору сторони погодили, що гонорар за одну годину роботи (надання послуг) дорівнює 100% від прожиткового мінімуму на дорослу працездатну особу, що станом на 1 січня 2021 року складав 2270,00 грн.(п.1 додатку)
Клієнт мусить сплачувати гонорар на підставі наданого акту, який складається, виходячи з виконаної роботи (наданих послуг), що відображається в звіті адвоката (п. 2 додатку). 
В акті № 36100001 від 14 червня 2021 року вказано, що вартість послуг, наданих за договором № 144/21 від 24 травня 2021 року за період з 24 травня по 16 червня 2021 року становить 11 350,00 грн, з яких юридичне представництво 1135,00 грн, Юр.документи (складання або ознайомлення) – 10  215,00 грн. 
У звіті по клієнту  «А.Дельвантеез» адвоката АО "Сенс Коммода Лєкс" Шрамко І.С. в період з 24 травня по 16 червня 2021 року було надано послуги: ознайомлення з документами, складання позову і формування додатків  - 5675,00 грн, на що було витрачено загалом 2,5 робочих годин; завантажено та направлено позовну заяву з додатками через систему «Електронний суд»  - 2270 грн, на що було витрачено загалом 1 робочу годину; отримано ухвалу про відкриття провадження та призначення розгляду справи, складено та направлено клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції  1135,00 грн, на що було витрачено загалом 0,5 робочої години; взято участь у  судовому засіданні в режимі відеоконференції  1135,00 грн, на що було витрачено загалом 0,5 робочої години; підготовлено заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, остаточний розрахунок 1135,00 грн, на що було витрачено загалом 0,5 робочої години. Загальна сума винагороди (гонорару) за надані послуги складає 11 350,00 грн.
Суд апеляційної інстанції ураховує наведені приписи закону та правові висновки Великої Палати Верховного Суду, а також обставини і предмет цієї справи та вважає, що при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката суд повинен виходити із критеріїв розумності їх розміру, реальності адвокатських послуг і їх вартості, неминучості таких, їх співмірності із складністю справи та необхідним часом для надання таких послуг. Тому поділяє висновки суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи, підлягають задоволенню частково у розмірі 3821,00 грн, які можуть вважатись розумними і співмірними по цій справі, пропорційними до предмета спору. 
Також, суд апеляційної інстанції наголошує, що зобов`язання, які склалися між АО "Сенс Коммода Лєкс" та клієнтом (ТОВ "А.Дельвантеез") за укладеним 24 травня 2021 року договором №144/21 про надання юридичної (правничої) допомоги не є обов`язковими для суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат. При визначенні суми витрат, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. 
Ураховуючи наведені приписи закону, правові позиції та обставини цієї справи суд апеляційної інстанції вважає, що при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката суд повинен виходити із критеріїв розумності їх розміру,реальності адвокатських послуг і їх вартості, неминучості таких, їх співмірностііз складністю справи та необхідним часом для надання таких послуг.
Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують. 
Відповідно до пункту першого частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Господарський суд Чернівецької області ухвалив додаткове рішення від 17 червня 2021 року у справі № 926/2111/21 з додержанням норм матеріального і процесуального права. Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" без задоволення. 
Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України суд 

ПОСТАНОВИВ:

Додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 17 червня 2021 року у справі №926/2111/21 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А.Дельвантеез" без задоволення. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 09 грудня 2021 року. 

Головуюча суддя                                                   В.М. Гриців 

Суддя                                                              О.В. Зварич

Суддя                                                             О.І. Матущак