ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2021 року                                        м.Дніпро                   Справа №  904/6997/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В.,  
судді:  Кощеєв І.М., Подобєд І.М.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 р., повне рішення складено 17.09.2021р. суддя  Євстигнеєва Н.М., у справі №904/6997/21

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ 
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос", с. Башмачка Дніпропетровської області  
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Авіас-2000", м. Дніпро
про стягнення 150 000,00грн. 

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" як із солідарного боржника заборгованість за тілом кредиту в розмірі 150 000,00 грн. за кредитним договором №2277 від 20.05.2010.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором поруки №2277/DP3 від 06.07.2015 та кредитним договором №2277 від 20.05.2010 укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Авіас-2000".
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 позов задоволено; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за тілом кредиту у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що станом на дату ухвалення рішення забезпечене порукою за договором поруки від 06.07.2015 №2277/DР3 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Авіас-2000" не припинилося. Визначені ч. 4 ст. 559 ЦК України підстави для припинення поруки, також відсутні, адже встановлений умовами п. 4.2. договору поруки від 06.07.2015 №2277/DР3 п`ятнадцятирічний строк поруки наразі не закінчився, а решта передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України підстав для припинення поруки застосовуються лише у разі не встановлення строку поруки, який у даному випадку було встановлено.
Щодо доводів відповідача стосовно повноважень директора СТОВ "Агрос" на підписання договору поруки № 2277/DР3 від 06.07.2015 господарський суд зазначив, що зі змісту договору поруки № 2277/DР3 від 06.07.2015 вбачається, що від імені СТОВ "Агрос" вказаний правочин укладено директором Печеним Геннадієм Васильовичем, який діяв на підставі Статуту. 
Суд першої інстанції встановив, що пунктом 1.6 договору поруки зафіксовано, що поручителем надані всі наявні документи, що стосуються повноважень керівника та інших органів управління поручителя на укладання цього договору (протоколи загальних зборів), на момент укладання цього договору в господарському суді не мається заяв кредиторів про визнання поручителя банкрутом. Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання договору поруки № 2277/DР3 від 06.07.2015 сторонами суду не надано. 
Крім того, місцевим судом зазначено, що з`ясування наявності у директора товариства СТОВ "Агрос" необхідного обсягу повноважень на укладення відповідного договору поруки не входить у предмет доказування у даній справі.
Доводи та вимоги апеляційної скарги.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду у повному обсязі, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрос", в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не з`ясування обставин справи, що  мають значення для вирішення справи, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" відсутній протокол загальних зборів учасників щодо надання повноважень керівнику Печеному Геннадію Васильовичу на укладення договору поруки відповідно до п.п. 9.8.1 п. 9.8. Статуту СТОВ «Агрос».
Апелянт зазначає, що на запит представника СТОВ «Агрос» про наявность у позивача оригіналу протоколу загальних зборів учасників СТОВ «Агрос» про поручительство товариства за зобов`язання ТОВ «Авіас-2000» за кредитним договором №2277 від 22.05.2020, АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що не має змоги надати копію вказаного протоколу, оскільки такі документи в архіві банку відсутні.
Крім того, скаржник вважає, що аналіз долучених позивачем копій виписок та меморіальних ордерів не дозволяє зробити висновок, що їх можна вважати, із точки зору чинного законодавства України, письмовими доказами та документами, оскільки такі виписки: не є належним чином засвідченими, не містять дати складення, не містять назви юридичної особи від імені котрої вони складені, не місять посад осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також, не містять особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала учать у здійснені операції.
При цьому відповідач звертає увагу, що розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви, не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «По бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших операцій. 
Також апелянт  надав клопотання  про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос"до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсним договору поруки.
Розглянувши дане клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, з поміж іншого, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні по господарській справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.
Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необгрунтованого затягування розгляду справи.
Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.
Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у справі № 910/15704/21, оскільки справа № 904/6997/21 містить достатньо матеріалів для її розгляду по суті, а тому дана обставина (розгляд справи Господарським судом міста Києва) не є об`єктивною неможливістю розгляду справи № 904/6997/21.
Колегія суддів  вважає, що відповідачем не  доведено об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, отже на даній стадії господарського судочинства відсутні підстави для зупинення провадження у справі.
Суд також зазначає, що визнання недійсним договору поруки в судовому порядку може бути підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2021 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 у справі №904/6997/21 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків. Недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто.
Ухвалою суду від 18.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 у справі №904/6997/21 для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи; надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, зав, клопотань.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
20.05.2010 між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Авіас-2000" (позичальник) було укладено кредитний договір № 2277.
30.06.2015 між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "Авіас-2000" (позичальник) було укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 2277 від 20.05.2010 та викладено його у новій редакції.
Згідно з пунктами 1,2 договору про внесення змін до кредитного договору сторони узгодили на дату укладення цього договору заборгованість за договором складає 6 609 723,24 грн. й цю суму було зменшено на 507 506,57 грн. (здійснено реструктуризацію заборгованості).
В розділі А кредитного договору (в редакції договору про внесення змін від 30.06.2015) викладені істотні умови кредитування.
Вид кредиту не відновлювальна лінія (п. А.1 договору).
Ліміт цього кредитного договору: 6 408 429,50 (шість мільйонів чотириста вісім тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 50 копійок, у тому числі: у розмірі 6 102 216,67 (шість мільйонів сто дві тисячі двісті шістнадцять) гривень 67 копійок на реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №2277 від 20.05.2010, укладеному між банком та позичальником, у розмірі - на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п., 2.1.5. 2.2.12 цього договору, у розмірі 102,00 (сто дві) гривні 00 копійок для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними п. 2.1.1, у розмірі 306 110,83 (триста шість тисяч сто десять) гривень 83 копійки на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору. Ліміт кредитування на конкретну дату (далі - поточний ліміт) визначається сумою кредитних коштів, яка у цю дату може знаходитися в користуванні позичальника. Поточний ліміт встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту, зазначеним у додатку №1 до цього договору (п.А.2 договору).
Термін повернення кредиту - згідно з графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору). Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у разі порушення позичальником будь-якого з зобов`язань, передбачених в графіку зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору) понад 30 днів: датою погашення заборгованості є 31 день; вся заборгованість по кредиту, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день) рахується простроченою; позичальник сплачує банку штраф у розмірі 507 506,57 грн. (п. А.3. договору).
Рахунки для обслуговування кредиту: транзитний рахунок № НОМЕР_1 , отримувач ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570 (п. А.4 договору).
Зобов`язання позичальника забезпечуються: договором поруки №2277/П-1 від 20.05.2010, договором поруки №2277/DP2 від 07.06.2013, договором поруки №2277/DP3 від 06.07.2015, договором поруки №2277/DP4 від 06.07.2015, договором застави сільськогосподарського техніки та обладнання№2277/ДЗ-1 від 20.05.2010 (п. А.5 договору в редакції договору про внесення змін до кредитного договору від 06.07.2015).
За користування кредитом позивальник сплачує проценти у розмірі 21 (двадцять один)% річних (п. А.6 договору).
У разі порушення позичальником будь-якого з грошових зобов`язань позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,117% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом не сплачуються (п. А.7 договору).
Дата сплати процентів зазначена у Графіку зменшення поточного ліміту (додаток №1 до цього договору), якщо інше не передбачено п. 7.3. У разі несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно п. 2.3.2) (п. А.8 договору).
Відповідно до п.1.1 договору банк за наявності вільних коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у формі згідно з п. А.1 з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни. Якість послуг повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини.
Додатком № 1 до кредитного договору "Графік зменшення поточного ліміту" встановлено, що сплата тіла кредиту та відсотків здійснюється позичальником 28 числа кожного місяця, а датою остаточного погашення заборгованості є 27.06.2030.
Договорами про внесення змін від 08.06.2016, від 28.09.2016, від 27.03.2019 сторони вносили зміни до кредитного договору №2277 від 20.05.2010, зокрема додаток №1 "Графік зменшення поточного ліміту" викладався в новій редакції.
Позивач зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши боржнику кредит. Однак, ТОВ "Авіас-2000" порушило взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за його користування згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до кредитного договору), на підтвердження чого позивач подав виписки за рахунками, на яких обліковується заборгованість за кредитним договором.
Відповідно до п. 5.4. кредитного договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п. 5.1., 5.2., 5.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.
Відповідно до п. 5.7. кредитного договору (в редакції договору про внесення змін від 30.06.2015) терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені та штрафів за кредитним договором встановлені сторонами тривалістю 15 років.
Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання обома сторонами та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п. 6.1 договору).
Позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором № 2277 від 20.05.2010 ТОВ Фірма "Авіас-2000" має заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк", яка станом на 28.07.2021 становить 7 027 680,54 грн. і складається з наступного: 5 145 881,92 грн. - заборгованість за тілом кредиту; неустойка згідно пунктів А.3. та А.7 договору 1 881 798,62 грн. Наявність вищенаведеної заборгованості підтверджується виписками по рахунках та меморіальними ордерами 20634057000462, 20630050001514, 20631050011514.
06.07.2015 між Публічним акціонерним товариством КБ "Приватбанк" (кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрос" (поручитель) було укладено договір поруки №2277/DР3 (далі договір поруки).
Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Авіас-2000" (боржник), зобов`язань за кредитним договором № 2277 від 20.05.2010 (кредитний договір), згідно якому кредитор надав боржнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 6 408 429,50 (шість мільйонів чотириста вісім тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривень 50 копійок, у тому числі: у розмірі 6 102 216,67 (шість мільйонів сто дві тисячі двісті шістнадцять) гривень 67 копійок на реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №2277 від 20.05.2010, укладеному між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Авіас-2000"; у розмір - на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п., 2.1.5. 2.2.12 цього договору; у розмірі 102,00 (сто дві) гривні 00 копійок для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними п. 2.1.1; у розмірі 306 110,83 (триста шість тисяч сто десять) гривень 83 копійки на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8 цього договору; а боржник зобов`язаний: повернути кредит в строк згідно із Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до кредитного договору), з кінцевим терміном повернення кредиту 27.06.2030, у відповідності до умов п.п. А.2.1, А.3 кредитного договору, сплачувати за його користування відсотки у розмірі 0.12 % річних у порядку, що зазначений у п. А.8 кредитного договору, а у випадку порушення строків повернення кредиту - сплачувати пеню у розмірі та порядку, що зазначений у п. А.7 кредитного договору, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. Якщо під час виконання кредитного договору зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором з розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні (п. 1.1. договору поруки).
Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.
У випадку смерті або банкрутства боржника за кредитним договором та/або заміни боржника внаслідок правонаступника та/або переведення боргу на будь-яку інші особу (нового боржника), поручитель приймає на себе зобов`язання та згодний відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого іншого боржника (нового боржника) при настанні вказаних в даному пункті обставин, в зв`язку з чим поручитель надає поруку перед кредитором за виконання новим боржником зобов`язань за кредитним договором у розмірі і порядку, визначеному умовами кредитного договору. При цьому, будь-які додаткові узгодження з поручителем не потрібні.
Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений (п. 1.3. договору поруки).
У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 1.5. договору поруки).
Згідно п. 1.6 договору поруки поручителем надані всі наявні документи, що стосуються повноважень керівника та інших органів управління поручителя на укладання цього договору (протоколи загальних зборів), на момент укладання цього договору в господарському суді не мається заяв кредиторів про визнання поручителя банкрутом.
У випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання (нь). Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги (п. 2.1.2. договору поруки).
Поручитель має право у випадку виконання поручителем зобов`язань боржника за кредитним договором вимагати від кредитора передачі всіх прав кредитора за кредитним договором і договором (ами) застави (іпотеки), укладеними забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором (п. 2.2.1. договору поруки).
Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору (п. 2.4.1. договору поруки).
У випадку невиконання поручителем зобов`язань боржника за кредитним договором згідно вимоги кредитора, зазначеної в п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1 (один) % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов`язань за цим договором (п. 3.1. договору поруки).
Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору, У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію (п. 4.1. договору поруки).
Відповідно до п. 4.2 договору поруки зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідного договору про внесення змін.
Дострокове розірвання цього договору здійснюється за письмовою згодою сторін (п. 4.3. договору поруки).
Сторони домовились збільшити встановлену законом позовну давність, дійшовши згоди, що до передбачених цим договором вимог кредитора до поручителя позовна давність встановлюється сторонами тривалістю 15 (п`ятнадцять) років (п. 5.1. договору поруки).
Позивач просить стягнути з відповідача, як солідарного боржника заборгованість за тілом кредиту 150 000,00 грн, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Частинами першою і другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
З огляду на наявний в матеріалах справи договори та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поручительства.
Відповідно до частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України, стаття 193 Господарського кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Водночас сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст.ст. 6, 627, 629 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому, виконання зобов`язання може забезпечуватися згідно статті 546 Цивільного кодексу України, зокрема порукою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (стаття 553 Цивільного кодексу України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).
Частиною 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Припинення поруки врегульовано статтею 559 Цивільного кодексу України.
Положеннями статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на день укладення договору від 06.07.2015) визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Між тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" від 03.07.2018 за № 2478-VIII (далі - Закон № 2478-VIII) частина 4 статті 559 Цивільного кодексу України викладена в новій редакції, згідно з положеннями якої порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
З огляду на викладені приписи, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора.
Крім того, згідно з частиною 1 статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції Закону № 2478-VIII) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.
Частиною 3 статті 554 Цивільного кодексу України (в редакції Закону № 2478-VIII) передбачено, що особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Закон № 2478-VIII введений в дію з 4 лютого 2019 року та застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону (п.п. 1, 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2478-VIII).
Матеріалами справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Авіас-2000» взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту, передбачені договором № 2277 від 20.05.2010, не виконало, прострочка виконання зобов`язань починається з 29.05.2019, прострочена заборгованість за тілом кредита складає 5 145 881,92грн., 
Факт наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Авіас-2000» заборгованості за кредитним договором належним чином доведений, документально підтверджений, та поручителем не спростований.
Також вбачається, що 06.07.2015 з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі - кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОС» (далі - поручитель) було укладено договір поруки №2277/DP2.
Згідно з п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.
Як передбачено п. 1.5 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію (п. 4.1 договору поруки).
Враховуючи викладене, а також те, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки,  встановлений п. 4.2. договору поруки від 06.07.2015 №2277/DР3 п`ятнадцятирічний строк якого не закінчився, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача як солідарного боржника 150 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Апеляційний суд також не погоджується з доводами відповідача про відсутність повноважень у керівника СТОВ «АГРОС» Печеного Геннадія Васильовича на укладення договору поруки від 06.07.2015 №2277/DР3 за відсутності протоколу загальних зборів учасників СТОВ «АГРОС».
Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Аналогічні приписи містяться і в ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.
Відповідно до ч.1 ст.92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акту.
На час укладання договору поруки ОСОБА_1 виконував обов`язки директора СТОВ «АГРОС» на підставі Статуту та в пункті 1.6. договору поруки визначено, що поручителем надані всі наявні документи, що стосуються повноважень керівника та інших органів управління поручителя на укладання цього договору (протоколи загальних зборів), на момент укладання цього договору в господарському суді не мається заяв кредиторів про визнання поручителя банкрутом.
Отже, згідно з вимогами статті 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір поруки від 06.07.2015 №2277/DР3, як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 у справі № 904/6997/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" не підлягає задоволенню.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 175, 275-282 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрос" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 у справі №904/6997/21 – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрос".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                                О.В. Чус

Суддя                                                                                                    І.М. Кощеєв  
            
Суддя                                                                                                    І.М. Подобєд