Справа № 748/1709/21 	Головуючий у 1 інстанції Деркач О. Г. 	
Провадження № 33/4823/458/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                            	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Демченка О.В.,
особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника -  Капари В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2021 року, 

                                      в с т а н о в и в: 

Вказаною постановою       ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого пастором церкви, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.. 
Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 11 липня 2021 року, о 16 год. 20 хв., в с. Новий Білоус, потім в м. Чернігові по вулиці Елеваторна, вул. Любецькій, керував автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, а також від проходження тесту приладом “Драгер”. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. За даним фактом  відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 025128 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне  оскарження постанови суду, скасувати її, а провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки він не був повідомлений належним чином, а суд розглянув справу без його участі, та формально підійшов до встановлення фактичних обставин справи. Зазначає, що лише 07 вересня 2021 року він отримав копію постанови по пошті, а тому вважає строк на оскарження пропущеним з поважної причини. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 повністю заперечує факт перебування його 11.07.2021 року в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що працівники поліції не зупиняли його, а приїхали через 20 хвилин після його зупинки, він наполягав на проходженні повного медичного огляду у наркологічному диспансері, проте працівники поліції відмовили. Вважає протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис по справі неналежними і недопустимими доказами по справі, оскільки останній є неповним та переривається. Наголошує на порушенні поліцейськими процедури фіксації відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, на думку апелянта, відмова  повинна бути зафіксованою в присутності двох свідків, проте такої дії вчинено не було.

           В апеляційному суді ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
          Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
         Судом першої інстанції надано вірну оцінку неявці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим судом першої інстанції про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення на адресу, яка була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, однак згідно довідки про причини повернення рекомендоване повідомлення повернуто  з відміткою “адресат відсутній за вказаною адресою”. В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 показав, що був обізнаним з тим, що стосовно нього знаходиться справа в суді, проте не дочекавшись  виклику до суду, тимчасово виїхав з місця мешкання з усією сім`єю, тобто сам унеможливив  повідомити йому про час і місце розгляду справи. Тому ніяких порушень в цій частині апеляційний суд не вбачає.
           З метою забезпечення доступу громадян до правосуддя, беручи до уваги, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні та при оголошенні судового рішення,  апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на подачу апеляційної скарги.  Крім того, неможливість виступити в місцевому суді поновлена можливістю зробити це і викласти свою позицію в апеляційному суді.
          Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Положеннями ст.ст. 252, 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ААБ № 025128 від 11 липня 2021 року (а.с.3), ОСОБА_1 11 липня 2021 року, о 16 год. 20 хв., в с. Новий Білоус, потім в м. Чернігові по вулиці Елеваторна, вул. Любецькій, керував автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, а також від проходження тесту приладом “Драгер”. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, власноруч підписав, та в поясненнях додав, що “випив пива, їхав додому, драгер дути не буду, в лікарню не поїду”.
          З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадянин ОСОБА_2 (а.с. 4) надав інспектору патрульної поліції в якості свідка при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 вбачається, що 11.07.2021 року, близько 16 год. 15 хв., рухаючись по вул. Елеваторній, побачив автомобіль  ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , та запідозрив, що водій  перебуває в стані алкогольного сп`яніння, після чого зателефонував на лінію “102”. В подальшому його було зупинено працівниками поліції. 
          Згідно розписки від 11.08.2021 року ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами статті 266 КУпАП та зобов`язався транспортним засобом не керувати, а останній було передано тверезому водію гр. ОСОБА_3 (а.с. 5).
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху  водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, дії наркотичних або токсичних засобів. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від зазначеного обов`язку, тягне відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
        Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений  постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року ”Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
        Так, згідно ч.ч. 1,2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
        За змістом пункту шостого Розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько - акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
         Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…, тому твердження апелянта в цій частині є необґрунтованими.  
          Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається як гр. ОСОБА_1 повідомив, що їхав і помітив авто білого кольору та думав, що його переслідують, зупинився, додав, що вживав пиво, бо мав психологічну травму, а також зафіксовано факт відмови водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу “Драгер”, та відмову від освідування в медичному закладі. Поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не викликала у суду сумнівів щодо  перебування його в стані алкогольного сп`яніння. При цьому поліцейськими було попереджено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. На запитання поліцейського  чи знайдеться тверезий водій для переміщення автомобіля, водій повідомив, що його син зможе забрати автомобіль.
        Посилання апелянта на відсутність безперервності відеозапису є безпідставними,  оскільки сама процедура обстеження проводилася на відеозапис безперервно, що підтверджується дослідженими, а отже, обстеження проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.
         Доводи апелянта про те, що відмова  від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксованою в присутності двох свідків, проте такої дії вчинено не було також безпідставні, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне  правопорушення.
           Отже, з адміністративного матеріалу та відеозапису вбачається, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції та ст. 266 КУпАП, а тому доводи апелянта з цього приводу безпідставні.
За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його відмови пройти в установленому порядку огляд  з метою встановлення   стану алкогольного сп`яніння.
За вказаних підстав, апеляційний суд приходить до беззаперечного висновку, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які є належними та допустимими, з урахуванням вимог чинного законодавства, а тому висновок районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним та обґрунтованим з посиланням на відповідні докази. 
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.
          Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , висновки суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
          Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, які є безпідставними і не спростовують правильності висновків суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та, на думку суду, є намаганням правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.
Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною  своїх прав та інтересів. Усі доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними  і тому апеляційним судом відхиляються.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом надана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює. При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об`єктивно розглянув справу та прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,   

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко