Постанова 
Іменем України 
 
11 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 758/7988/20 
провадження № 51-2915 км 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої  судової палати  Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                                      ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу,                                               ОСОБА_6 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2021 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної  інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Подільського УП ГУНП в м. Києві, яка полягала в оскарженні неповернення тимчасово вилученого майна, залишено без розгляду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 березня 2021 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі  ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Вказує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, не дотримався вимог               ст. 395 КПК України  щодо обчислення строку апеляційного оскарження. 
Вважає висновки апеляційного суду про те, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, необґрунтованими, оскільки оскаржене в апеляційному суді рішення постановлено без його участі. Вказує, що копію рішення слідчого судді було отримано його представником під розписку  10 лютого 2021 року й 15 лютого 2021 року, тобто в п`ятиденний строк, ним було подано апеляційну скаргу, у зв`язку з чим строк на подання апеляційної скарги відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України ним пропущений не був. 
У зв`язку з цим клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження він не подавав взагалі, однак суд апеляційної інстанції з незрозумілих причин відмовив йому у задоволенні клопотання про поновлення строку, про що він не просив, та повернув його апеляційну скаргу.
Позиції учасників судового провадження
ОСОБА_6 підтримав подану касаційну скаргу.
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги.
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час       та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПКУкраїни суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, окрім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалитизаконне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Яу убачається з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11 грудня 2020 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна, залишено без розгляду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначав мотиви незгоди з прийнятим судовим рішенням. 
Окрім того він вказував, що копію рішення слідчого судді було отримано його представником під розписку 10 лютого 2021 року, особисто йому ухвала не направлялась та він її не отримував. При цьому посилався на вимоги ч. 3 ст. 395 КПК України щодо оскарження ухвал слідчого судді, які були постановлені без виклику особи, яка її оскаржує, та зазначав, що строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.   
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.  
При цьому суд апеляційної інстанції вказав, що доводи клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження не містять поважних та достатніх причин для такого поновлення строку і ухвалив рішення про залишення без задоволення клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року, а апеляційну скаргу повернув особі, яка її подала.
Колегія суддів не може визнати цей висновок суду апеляційної інстанції таким, що грунтується на змісті матеріалів провадження, оскільки при перевірці встановлено, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 у змісті апеляційної скарги чи окремо від неї не заявляв. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про повернення особі його апеляційної скарги на грунті відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не заявляв взагалі. 
Указане порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотним, тому ухвала Київського апеляційного суду від 10 березня 2021 року підлягає скасуванню, а касаційна скарга ОСОБА_6 – частковому задоволенню з огляду на те, що окремі доводи його касаційної скарги щодо порушень КПК України, допущених судом апеляційної інстанції, щодо порядку обрахунку строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді місцевого суду, потребують перевірки з боку апеляційного суду під час нового розгляду в контексті змісту поданої апеляційної скарги.  
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
 
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_6  задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 10 березня 2021 року про повернення  апеляційної скарги скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляціної інстанції. 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення,                                    є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                   ОСОБА_3