Ухвала
Іменем  України 
 
01 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 591/2350/20
провадження № 61-16687ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Рижовим Сергієм Євгеновичем , на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до комунального підприємства «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди,  
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради (далі - КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради), у якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, заподіяну залиттям квартири, у розмірі 30 820, 00 грн, що встановлено висновками експертного товарознавчого дослідження та експертного будівельно-технічного дослідження, наданими Сумським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса, та 9 310, 25 грн витрат, понесених на проведення вказаних експертних досліджень.  
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.  
Стягнуто з КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 30 820, 00 грн. 
Стягнуто з КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на проведення експертного товарознавчого дослідження та експертного будівельно-технічного дослідження, в розмірі 9 310, 25 грн.
Стягнуто з КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати: 11 880, 00 грн витрат на правничу допомогу та 840, 80 грн судового збору.
Постановою Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2020 року скасовано та прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Сумитеплоенергоцентраль» 1 261, 20 грн на відшкодування фактично понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. 
У червні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рижов С. Є. звернувся до Сумського апеляційного суду з заявою, у якій просив переглянути постанову Сумського апеляційногосуду від 05 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Рижова С. Є. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року відмовлено; постанову Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020року залишено без змін.   
11 жовтня 2021 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Рижов С. Є. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою у вищевказаній справі. 
Вимоги касаційної скарги заявник обґрунтовує неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема, зазначає, що висновки Сумського апеляційного суду суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, а також, що ухвала апеляційного суду постановлена без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи.
Як стверджував заявник, та обставина, що згідно з листом Сумської міської ради від 06 травня 2021 року до послуг КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради з управління відноситься обслуговування внутрішньобудинкових систем, є нововиявленою та вирішальною під час розгляду справи № 591/2350/20.  
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,    є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.
Судом апеляційної інстанції в ухвалі від 17 серпня 2021 року встановлено, що звертаючись до Зарічного районного суду м. Суми з позовом, позивач обґрунтовував свої доводи тим, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 11 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою КМУ від 05 вересня 2018 року № 712, а також відповідно до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеного між КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , послуга з управління багатоквартирним будинком включає в тому числі і обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем) та поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Крім того, відмовляючи у задоволенні позову  ОСОБА_1 , Сумський апеляційний суд виходив з того, що до обов`язків КП «Сумитеплоенергоцентраль» входить забезпечення справності, наладка, регулювання та поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання, проте повноваженнями щодо проведення капітального ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання в будинку КП «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради не наділене.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. 
За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Постановляючи ухвалу від 17 серпня 2021 року, апеляційний суд правильно встановив, що інформація, викладена в листі Сумської міської ради від 06 травня 2021 року стосовно того, що до послуг КП «Сумитеплоенергоцентраль» з управління відноситься, зокрема обслуговування внутрішньобудинкових систем не є нововиявленою для позивача та не може бути підставою для перегляду постанови Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року. 
Суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку з огляду на те, що ОСОБА_1 обґрунтовував вищевикладеним доводи своєї позовної заяви, а також з указаного виходив і апеляційний суд під час винесення 05 жовтня 2020 року постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Установивши, що наведена заявником обставина не є нововиявленою в розумінні статті 423 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Рижова С. Є. про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Сумського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року.   
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.  
Оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником Рижовим Сергієм Євгеновичем , на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до комунального підприємства «Сумитеплоенергоцентраль» Сумської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            
А. Ю. Зайцев
                                                                                                
Є. В. Коротенко