П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7611/21	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
                       П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -          Джабурія О.В.
суддів                                          -          Вербицької Н.В.  
                                                                       -          Шляхтицького О.І.    
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних № 2144656/42289205 від 17.11.2020 року та зобов`язання зареєструвати податкову накладну, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 11 травня 2021 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» (надалі позивач або ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН») до Головного управління ДПС в Одеській області (надалі відповідач 1 або ГУДПС в Одеській області), Державної податкової служби України (надалі відповідач 2 або ДПС України), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 17.11.2020 року №2144656/42289205 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 20.10.2020 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» від 20.10.2020 року №146 на суму 3 408,00 грн. (в т.ч. ПДВ 568,00 грн.) датою подання;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» судові витрати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних №2144656/42289205 від 17.11.2020 року та зобов`язання зареєструвати податкову накладну задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 17.11.2020 року №2144656/42289205 про відмову в реєстрації податкової накладної №146 від 20.10.2020 року;
- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» від 20.10.2020 року №146 на суму 3 408,00 грн. (в т.ч. ПДВ 568,00 грн.) датою подання;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» суму сплаченого судового збору в розмірі 1 135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень нуль копійок);
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» суму сплаченого судового збору в розмірі 1 135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень нуль копійок).
Питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в рішенні суду від 12 липня 2021 року не вирішено.
12 липня 2021 року від представника позивача адвоката Гудкова Сергія Олексійовича надійшла заява про розподіл судових витрат (вхід. №ЕП/36916/21), в якій заявник просить стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України на користь ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» судові витрати, пов`язані з розглядом справи №420/7611/21, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 258 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Додатковим судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року заяву представника позивача адвоката Гудкова Сергія Олексійовича про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Прийнято по справі №420/7611/21 додаткове рішення, яким:
- стягнуто з Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655, код ЄДРПОУ 43005393) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» (вул. Інбер Віри, буд.5, прим. 302н, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 42289205) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 129,00 грн. (шість тисяч сто двадцять дев`ять гривень нуль копійок);
- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» (вул. Інбер Віри, буд.5, прим. 302н, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 42289205) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 129,00 грн. (шість тисяч сто двадцять дев`ять гривень нуль копійок).
На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт в просить скасувати додаткове судове рішення суду першої інстанції від 19 липня 2021 року по справі № 420/7611/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» в задоволенні клопотання представника про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2021 року від представника позивача адвоката Гудкова Сергія Олексійовича надійшла заява про розподіл судових витрат (вхід. №ЕП/36916/21), в якій заявник просить стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України на користь ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» судові витрати, пов`язані з розглядом справи №420/7611/21, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 258 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 00 (нуль) копійок.                      
На підтвердження наданих послуг адвокатом Гудковим С.О. надано до суду:
- договір про надання правничої допомоги №6/31/08 від 31.08.2020 року;
- додаткова угода №2 від 01.02.2021 року до договору №6/31/08 від 31.08.2020 року;
- лист АО «МІТРАС» за вих. №1/08 від 31.08.2020 року;
- лист ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» від 31.08.2020 року;
- договір про залучення адвоката від 31.08.2020 року;
- витяг з ЄДР щодо ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН»;
- лист АО «МІТРАС» від 01.10.2020 року;
- лист ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» від 01.10.2020 року;
- договір №3/10 від 01.10.2020 року;
- акт №37 від 07.07.2021 року;
- рахунок-фактура №07/07/2021/37 від 07.07.2021 року.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.
Відповідно до вимог ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 131-2 Конституції України   визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується.
Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Згідно з положеннями пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать і консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
Конституційний Суд України у Рішенні № 23-рп/2009 (пункт 3.2) від 30 вересня 2009 року зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. 
Вимогами ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Положеннями частини третьої статті 134 КАС України   передбачено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до вимог ч.9 статті 139 КАС України   зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
У разі недотримання вимог ч.4 статті 134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною сьомою статті 134 КАС України  передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 р. у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.220-227), позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12258,00 грн. надано:
- договір про надання правничої допомоги №6/31/08 від 31.08.2020 року;
- додаткова угода №2 від 01.02.2021 року до договору №6/31/08 від 31.08.2020 року;
- лист АО «МІТРАС» за вих. №1/08 від 31.08.2020 року;
- лист ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» від 31.08.2020 року;
- договір про залучення адвоката від 31.08.2020 року;
- витяг з ЄДР щодо ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН»;
- лист АО «МІТРАС» від 01.10.2020 року;
- лист ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» від 01.10.2020 року;
- договір №3/10 від 01.10.2020 року;
- акт №37 від 07.07.2021 року;
- рахунок-фактура №07/07/2021/37 від 07.07.2021 року.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Вищевказані висновки зазначені в постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року по справі №922/2685/19.
Верховний Суд у своїх постановах також неодноразово звертав увагу на частини шосту, сьому статті 134 КАС України, якими встановлено право суду за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, за умови недотримання критеріїв співмірності. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, в провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду знаходиться більше 20 аналогічних справ за позовами ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, спори по яких є подібними, обґрунтування майже ідентичним, а інтереси позивача по всіх справах представляють фахівці Адвокатського об`єднання «МІТРАС». При цьому, дослідивши матеріали даної справи, колегія апеляційної інстанції вважає заявлений представником ТОВ «КОНСОЛЬЛАЙН» розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони.
У постанові від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат шляхом компенсації витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності, з огляду на суму спірної податкової накладної №146 3   408,00 грн. у розмірі не більше 3 400 грн.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 400 грн. підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
Згідно з положеннями ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року – скасувати.
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» про розподіл судових витрат у справі №420/7611/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних № 2144656/42289205 від 17.11.2020 року та зобов`язання зареєструвати податкову накладну - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1   700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1   700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Шляхтицький О.І.    Вербицька Н. В.