КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа № 369/10776/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/13347/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 року                                                                                                    м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Олійника В.І.,                                                    
                                         при секретарі      Кузьмич Р.Р.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Дубас Т.В.,- 
 
встановив:
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
Просив: припинити право спільної часткової власності на житловий будинок та господарські будівлі, земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1 ; виділити позивачу в натурі 5/8 часток, з майна 1/1, а саме 5,2 кв.м веранди, кухню 6,9 кв.м, житлову кімнату 9,5 кв.м, житлову кімнату 16,5 кв.м, житлову кімнату 10,5 кв.м та житлову кімнату 10,4 кв.м, що знаходяться у спільній частковій власності та розташоване за адресою:  АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 409 грн 90 коп. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 5/8 частин житлового будинку, а відповідачу належить 3/8 частини будинку. 
Сторони не дійшли згоди щодо користуванняя земельною ділянкою та будинком.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2021 року позов задоволено частково.
Виділено ОСОБА_1 із спільної часткової власності та визнано за ним право власності на 63/100 частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_1 відповідно до варіанту № 1 висновку № 3873/19-43/5113/20-43 судової будівельно-технічної експертизи від 24.03.2020, проведеної Київським науково-дослідним судових експертиз в житловому будинку літера «А» приміщення: коридор 1-1 площею 8,0 кв.м, вартістю 22 790 грн; житлову 1-2 площею 11,3 кв.м, вартістю 33 238 грн; частину житлової 1-3 площею 6,9 кв.м, вартістю 20 296 грн; кухню 1-6 площею 6,9 кв.м, вартістю 73 492 грн; котельню 1-7 площею 4,5 кв.м, вартістю 12 820 грн. З урахуванням надвірних будівель та споруд: літню кухню літ «В» вартістю 22 985 грн, погріб літ. «Б» вартістю 7 447 грн, вбиральня літ. «Д» вартістю 7 633 грн; ворота з хвірткою вартістю 13 129 грн; 1/2 огорожі № 2 вартістю 5 886,5 грн; колодязь літ. «І» вартістю 3 766 грн.
Виділено ОСОБА_2 зі спільної часткової власності та визнано за ним право власності на 33/100 частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_2 відповідно до варіанту №1 висновку № 3873/19-43/5113/20-43 судової будівельно-технічної експертизи від 24.03.2020, проведеної Київським науково-дослідним судових експертиз в житловому будинку літера «А» приміщення: житлову кімнату 1-5 площею 16,5 кв.м, вартістю 48 534 грн; житлову кімнату 1-4 площею 10,5 кв.м, вартістю 30 885 грн; частину житлової кімнати 1-3 площею 3,5 кв.м, вартістю 10 295 грн. З урахуванням надвірних будівель та споруд: гараж літ. «Є» вартістю 37 543 грн, 1/2 огорожі № 2 вартістю 5 886,5 грн.
В задоволенні позову в частині виділу в натурі зі спільної часткової власності 5/8 частин земельної ділянки відмолено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 593,5 грн компенсації за будівлі та споруди, які йому виділяються.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 704,8 грн.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року виправлено описку в рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2021 року.
Викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення суду у наступній редакції: «Виділити ОСОБА_2 зі спільної часткової власності та визнати за ним право власності на 37/100 частини житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований АДРЕСА_1 .».
13 серпня 2021 року Києво-Святошинським районним судом ухвалено додаткове рішення.
Доповнено судове рішення.
1) Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок влаштувати стіну у кімнаті №1-3 житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 .
2) Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок розібрати цегляну кладку під віконним прорізом у кімнаті №1-5 будинку, що розташований у АДРЕСА_1 , та за власний рахунок влаштувати вхідний проріз замість віконного прорізу у кімнаті № 1-5 у будинку, що розташований у АДРЕСА_1 .
3) Виділино у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ізольовані квартири, що розташовані у будинку у  
АДРЕСА_2 ) Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинок, що розташований у АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на незаконність рішення суду.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що апеляційна скарга необґрунтована.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.
Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для виділу в натурі частки зі спільної часткової власності в житловому будинку, з відступом від часток співвласників 3/8 та 5/8, враховуючи висновок № 3873/19-43/5113/20-43 судової будівельно-технічної експертизи від 24 березня 2020 року.
Відмовляючи у задоволенні вимоги щодо виділу 5/8 частин земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів існування земельної ділянки, як окремого об`єкта права власності та можливих варіантів поділу такої земельної ділянки.
Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, що ОСОБА_1 належить 5/8 часток житлового будинку за адресою:                  АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 травня 2004року за реєстровим № 3-1626 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 липня 2008року за реєстровим № 2-1915.
ОСОБА_2 належить 3/8 частини житлового будинку, що підтверджується  свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 липня 2008року за реєстровим № 2-1907.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що між сторонами виникла суперечка щодо площі користування житловим будинком та земельною ділянкою. В добровільному порядку вирішити питання щодо користування майном співвласники не можуть. Угоди про спосіб виділення в натурі частки із спільної часткової власності із сумісного володіння не досягнуто.
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).
 Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦПК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі складено висновок експерта від 24 березня 2020 року № 3873/19-43/5113/20-43.
Згідно висновку, технічна можливість виділу 5/8 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями та спорудами, у відповідності до часток співвласників 3/8 та 5/8, відсутня. Технічна можливість виділу 5/8 частин житлового будинку, з відступом від рівності часток співвласників 3/8 та 5/8, існує. 
Варіанти розподілу житлового будинку з подальшим виділом з відступом від рівності часток співвласників 3/8 та АДРЕСА_3 детально викладені у дослідницькій частині та схематично зображені у додатках № 1 та № 2 до висновку.
Технічна можливість влаштування дверного прорізу в місці віконних прорізів, з боку головного фасаду будинку (по першому варіанту розподілу житлового будинку у приміщення 1-5 площею 16,5 кв.м) або з боку тильного фасаду (по другому варіанту розподілу житлового будинку у приміщенні 1-3 площею 10,4 кв.м) - існує.
Висновки вказаної судової будівельно-технічної експертизи не спростовані.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності в житловому будинку по    АДРЕСА_1 , згідно варіанту поділу № 1 висновку експерта від 24 березня 2020 року № 3873/19-43/5113/20-4.
Доводи апеляційної скарги про те, що позов підлягав залишенню без розгляду, оскільки з 01 січня 2019 року представником позивача міг бути виключно адвокат, а представник позивача адвокатом не є, колегія суддів відхиляє, оскільки провадження у справі розпочато у 2018 році, а тому представництво у даній справі здійснюється за правилами, які діяли до набрання чинності  Законом України «Про внесення змін до Конституції України», а відтак представництво ОСОБА_1 здійснювалося з дотриманням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції у рішенні не вказано про необхідність влаштовувати відповідну стіну та не зобов`язано проводити роботи із влаштуванням стіни, а також не вказано за чий рахунок слід проводити роботи із влаштування стіни, колегія суддів не приймає, оскільки судом першої інстанції ухвалено додаткове рішення з цього питання.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції виділив позивачу і відповідачу відповідно 63/100 та 33/100 частини житлового будинку, що в сумі не складають одиниці, колегія суддів не приймає, оскільки ухвалою суду від 09 червня 2021 року виправлено описку в рішенні, та зазначено правильний розмір часток.
Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутній технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, а тому рішення суду є незаконним, колегія суддів відхиляє, оскільки у висновку експерта від 24 березня 2020 року № 3873/19-43/5113/20-4 встановлена технічна можливість влаштування дверного прорізу в місці віконних прорізів з боку головного фасаду будинку, та зазначено, що за даними обстеження, ознак руйнування основних конструктивних елементів у житловому будинку, не встановлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 березня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                
 
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 25 жовтня 2021 року.

 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко

 
 
                                                                                                                                                                                       В.І. Олійник