Справа № 465/7447/18                                        Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/1454/21                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
                16 листопада 2021 року                                          м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Юзефович Ю.І.,
з участю: приватного виконавця Ільчишин Л.В.,
стягувача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2021 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любові Володимирівни про визначення частки майна боржника,
                                                               в с т а н о в и в:
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2021 року застосовано до ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у виді штрафу.
Стягнуто з ОСОБА_2 штраф в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4540 грн., на користь Державної судової адміністрації України.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 , просить її скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що він добросовісно виконував встановлені у суді правила та не зловживав своїми процесуальними правами, а 23.03.2021 року була його перша неявка в судове засідання з поважних причин, про що він повідомив суд в наступному судовому засіданні 26.03.2021 року, однак, суд цих обставин не врахував і не скасував прийняту ухвалу про стягнення з нього штрафу. Стверджує, що застосований судом штраф становить для нього та його сім`ї надмірний фінансовий тягар.
У судове засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що контактував із хворим на COVID-19, однак, клопотання про відкладення розгляду даної справи подане апелянтом повторно і без підтвердження належними доказами обставин, про які він зазначає, а тому, колегія суддів доходить висновку про залишення такого клопотання без задоволення та про розгляд справи, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, у відсутності апелянта.
Заслухавши пояснення приватного виконавця та стягувача, які віднесли вирішення даного питання на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Згідно з п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.
Статтею 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. 
Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ч.2 ст.143 ЦПК).
Відповідно до ч.1 ст.144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є:  1) попередження;  2) видалення із залу судового засідання;  3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;  4) привід;  5) штраф.
Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст.144 ЦПК).
Частиною першою статті 148 ЦПК України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у таких випадках:
невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;
невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений строк;
порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків (ч.6 ст.148 ЦПК).
З матеріалів справи встановлено, що дану справу було призначено до розгляду на 10.03.2021 року.
В судове засідання, призначене на 10.03.2021 року, боржник ОСОБА_2 з`явився, але розгляд справи було перенесено на 23.03.2021 року, про що боржника повідомлено під розписку в судовому засіданні.
Процесуального рішення про визнання явки боржника обов`язковою у наступне судове засідання, призначене на 23.03.2021 року, суд першої інстанції не приймав, а за вимогами статті 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника суд розглядає у десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб, але неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення даного питання.
Отже, не визнавши явку боржника в судове засідання обов`язковою, суд першої інстанції не мав встановлених процесуальним законом підстав для застосовування до нього заходів процесуального примусу у виді штрафу, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ч.4 ст.148 та ч.1 ст.389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити. 
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2021 року про застосування до ОСОБА_2 заходів процесуального примусу у виді штрафу – скасувати. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 26 листопада 2021 року.

Головуючий                                                         С.М. Бойко 

Судді:                                                                 С.М. Копняк 

                                                                        А.В. Ніткевич