ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1615/21 Справа № 175/3309/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 жовтня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Андрієнко В.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В: 

       Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
        ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 01.06.2021 року близько 11:43 год., 02.06.2021 р. о 08:56 та 15:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 стосовно якого 31.05.2021 року винесено терміновий заборонний припис серії АА №197027 від 31.05.2021 року про зобов`язання заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його, а саме:здійснив спілкування через месенджер, вайбер, смс-повідомлення, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Андрієнко В.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
       Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що 01 червня 2021 року та 02 червня 2021 року ОСОБА_1 здійснив спілкування з ОСОБА_2 шляхом направлення повідомлень є передчасним, оскільки не підтверджується жодними доказами, що містяться в матеріалах справи.
       Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений з порушенням строків, встановлених ст. 254 КУпАП.
       Апелянт просить звернути увагу на те, що суд першої інстанції закриваючи провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, прийшов до невірного висновку про винуватість останнього. 
       В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 та діюча в його інтересах адвокат Андрієнко В.А. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
               Потерпіла ОСОБА_2 та діючий в її інтересах адвокат Тропін В.В. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.
               Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного. 
               Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
       Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). 
               Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановленихзаконом.                 Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
               Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
               Разом з тим, суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
                ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 01.06.2021 року близько 11:43 год., 02.06.2021 р. о 08:56 та 15:00 год. за адресою:  АДРЕСА_2 , стосовно якого 31.05.2021 року винесено терміновий заборонний припис серії АА №197027 від 31.05.2021 року про зобов`язання заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , не виконав його, а саме:здійснив спілкування через месенджер, вайбер, смс-повідомлення, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП.  
               Однак, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції припустився матеріальних та процесуальних порушень.
               Частина 1  ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
       Згідно п. 16 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
       Згідно п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
       Відповідно до ст. 25 України «Про запобігання та протидію домашньому насильству » терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
       Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи стосовно ОСОБА_1 відсутні відповідні докази на підтвердження факту винесення стосовно останнього заборонного термінового припису від 31 травня 2021 року, порушення якого інкримінується останньому, зокрема відсутня копія термінового заборонного припису від 31 травня 2021 року, що позбавляє об`єктивної можливості визначити чи є ОСОБА_1 суб`єктом складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
       Крім того, долучені до протоколу роздруківки смс — повідомлень не підтверджують того факту, смс — повідомлення писав саме ОСОБА_1 .
       Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
       Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив припис 01 червня 2021 року, натомість протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №718576 щодо ОСОБА_1 був складений лише 05 серпня 2021 року, тобто майже через два місяці після інкримінованого останньому правопорушення.
               Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
       У відповідності до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7 - 212-20 - у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 - у п`ятиденний строк, статтями 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк. 
       Поряд із цим, справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП була розглянута поза межами строків, передбачених ч. 2 ст. 277 КУпАП.
       Вищевказані порушення, суд першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, передчасно постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
       Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
       В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.
       На підставі вищевикладеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:
       
       Апеляційну скаргу адвоката Андрієнко В.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  - задовольнити.
       Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року — скасувати.
       Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.
       
Суддя Дніпровського
        апеляційного суду                                         Г.П. Слоквенко