ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9520/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 на рішення   Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 08.12.2020  (суддя Боженко Н.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1  до  Військової частини про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                              в с т а н о в и В:
У серпні 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просив суд  визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 по відмові у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення першого контракту відповідно до п.п. 8 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” №704 від 30.08.2017 р.;  стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , навчальний центр “Десна”) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 ) одноразову грошову допомогу військовослужбовцям після укладення першого контракту відповідно до п.п. 8 п. 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"  №704 від 30.08.2017 р. у розмірі 15 368, 00 грн.
Рішенням    Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 08.12.2020  року адміністративний позов задоволено. 
Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою у даній справі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця після набрання чинності першим контрактом, призначення на посаду та вступу до виконання обов`язків за посадою на підставі наказу командира, однак у випадку з позивачем наказу про прийняття справ та посади не було, оскільки відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №274 від 28.11.2019 року ОСОБА_1 був зарахований на навчання в навчальні механізовані роти.     
          Також позивач офіційно не звертався з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 , про право отримання даної виплати. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд      вважає, що апеляційна скарга  підлягає      задоволенню за наступних підстав.
28 листопада 2019 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та рядового складу строком на 3 роки.
Згідно з наказом командира Військової частини № НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2019р. №274 з 28 листопада 2019 року позивача зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанту підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом та зараховано на навчання в навчальні механізовані роті на спеціальні курси по підготовці військовослужбовців військової служби за контрактом.
          Наказом командира 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 06 лютого 2020 року №19-РС солдата ОСОБА_1 , курсанта навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я, що підтверджується витягом з наказу.
           Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2020 року № 31 з 08 лютого 2020 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направити для постановки на військовий облік до Покровсько-Тернівського РТЦК та СП м.Кривий Ріг.
           21 травня 2020 року позивач звернувся до Командиру військової частини НОМЕР_1 з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги з приводу підписання першого контракту з Збройними Силами України.
Листом від 02.06.2020 року за № 1517 відповідачем повідомлено, що підстав для отримання даної виплати під час проходження військової служби (навчання) у військовій частині позивач не набув.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги,  колегія суддів зазначає наступне.
Основним Законом, що відповідно до   Конституції України   визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є   Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року   (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Зі змісту пункту 1 частини першої   статті 3 Закону № 2011-ХІІ   вбачається, що дія цього   Закону   поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Відповідно до ч. 2   ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991   (далі - Закон № 2011-XII), до складу грошового забезпечення входять, зокрема, одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абз. 1-2 ч. 4   ст. 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до п.п. 8 п. 6   постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017   (далі - Постанова № 704), визначено виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу після укладення ними першого контракту в таких розмірах: особам рядового складу - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня календарного року; особам сержантського і старшинського (молодшого начальницького) складу - дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня календарного року; особам офіцерського (середнього, старшого та вищого начальницького) складу - десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня календарного року.
Колегія суддів зазначає, що положення пп. 8 п. 6 Постанови № 704 не містять умов виплати такої одноразової грошової допомоги, на які посилається позивач.
При цьому, пунктами 2, 3 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації(далі - державні органи).
Тобто, безпосередньо   Законом № 2011-XII   та постановою КМ України № 704 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, до яких законодавцем віднесено і позивача, здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони України.
Отже, посилання позивача на відсутність у Міністерства оборони України повноважень визначати порядок та умови виплати спірної одноразової допомоги є хибним.
В свою чергу,   наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Порядок № 260 розроблено відповідно до   Закону № 2011-XII   та Постанови №704.
Відповідно до   ст. 15 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади"   міністерство у межах своїх повноважень, на основі і на виконання   Конституції   та законів України, актів   Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до   Конституції   та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, які підписує міністр.
Накази міністерства, видані в межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.
Накази міністерства нормативно-правового змісту підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.
Положенням про Міністерство оборони України, затвердженим   постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671, (пункт 8), встановлено, що Міноборони в межах повноважень, передбачених   законом, на основі і на виконання   Конституції   та законів України, актів   Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до   Конституції   та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання. Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.
Порядок № 260 затверджений   наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що Порядок № 260 є нормативно-правовим актом Міністерства оборони України, який є обов`язковим для виконання і підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Згідно з п. 1 розділу ХХІІ Порядку № 260, одноразова грошова допомога військовослужбовцям після укладення ними першого контракту виплачується: особам, які приймаються на посади рядового складу строком на 3 роки; особам, які приймаються на посади сержантського і старшинського складу строком від 3 до 5 років; особам, які приймаються на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком від 1 до 5 років; особам, які підписали контракт строком на 5 років, із числа військовослужбовців, призначених на посади осіб сержантського і старшинського складу, осіб офіцерського складу після закінчення вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти (підготовка яких здійснюється за державним замовленням), за умови вступу до виконання обов`язків за цими посадами.
Пунктом 3 розділу ХХІІ Порядку № 260 визначено, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця після набрання чинності першим контрактом, призначення на посаду та вступу до виконання обов`язків за посадою на підставі наказу командира. При цьому військовослужбовцям, що уклали перший контракт про проходження військової служби під час навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, військових коледжах або навчальних частинах (центрах), одноразова грошова допомога виплачується після закінчення навчання у цих навчальних закладах у військових частинах, до яких їх призначено для подальшого проходження військової служби.
Відповідно до      пункту 4 розділу ХХІІ Порядку № 260 одноразова грошова допомога не виплачується:
- особам рядового складу, які в період проходження військової служби за контрактом уклали контракт про проходження військової служби на посадах сержантського та старшинського складу;
- особам сержантського та старшинського складу, яких у період проходження військової служби за контрактом прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу;
- особам офіцерського складу, які в період проходження кадрової військової служби в добровільному порядку виявили бажання проходити військову службу за контрактом;
- у разі продовження військової служби за новим контрактом;
- у разі повторного прийняття на військову службу за контрактом осіб, звільнених з військової служби за контрактом (кадрової військової служби офіцерського складу);
- у разі підписання контракту для проходження військової служби в Збройних Силах України особами, звільненими з військової служби за контрактом або кадрової військової служби офіцерського складу, з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також зі служби в правоохоронних органах.
Вказані норми Порядку № 260 є чинними, у порядку, встановленому чинним законодавством, незаконними та неконституційними не визначалися, отже підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
У відповідності до пунктів 1,2 розділу ХХІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого   наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260   (далі - Порядок №260) військовослужбовцям, які набули право на отримання щорічної основної відпустки, один раз на рік надається грошова допомога на оздоровлення в розмірі грошового забезпечення. Така допомога надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку або без вибуття у відпустку (за їх рапортом) на підставі   наказу   командира військової частини. Таким чином, допомога на оздоровлення курсантам вищих навчальних закладів виплачується: у разі вибуття їх у канікулярну відпустку без подання відповідного рапорта або без вибуття у канікулярну відпустку - за рішенням командира військової частини після набуття військовслужбовцем права на таку виплату у будь-який період лише за наявності відповідного рапорта.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені   Конституцією України   та чинним законодавством, правомірно відмовивши ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги військовослужбовцям
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції з цього приводу такими, що не відповідають нормам матеріального прав та фактичним обставинам справи, що згідно до   ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України   є підставою для скасування рішення   суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про   відмову в задоволенні  позовних вимог.
Керуючись ст.   243, ст.   308, ст.   311, ст.      315, ст.   317, ст.   321 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1    - задовольнити.
Рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 08.12.2020 - скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1     - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова