ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2466/21  Номер провадження 22-ц/814/2386/21	Головуючий у 1-й інстанції Високих  М.С.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Кузнєцової О. Ю., Обідіної О. І.
за участю секретаря Ракович Д. Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Попп Анатолія Миколайовича
на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року у складі судді Високих М. С.
у цивільній справі за заявою адвоката Попп Анатолія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову,
в с т а н о в и в:
08 вересня 2021 року адвокат Попп А. М. в інтересах та від імені ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, яку мотивовано тим, що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави знаходиться позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту, складеного при житті ОСОБА_3 , посвідченого 04.02.2021 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 162, недійсним. 
Вказував, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а також неефективного захисту прав та інтересів позивача, за захистом якого вона звернулася до суду, тому просив суд заборонити приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Башинській Т. В. проводити будь-які дії з видачі свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі № 14/2021 (номер у Спадковому реєстрі № 67208779) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року в задоволенні заяви адвоката Попп А. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , відмовлено.
Ухвала суду мотивована відсутністю підстав для вжиття судом заявлених заходів забезпечення позову. 
Не погодившись з даною ухвалою, представник позивача адвокат Попп А. М., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, невірне і недостатнє з`ясування фактичних обставин справи, неналежну оцінку доказів у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою заяву позивача задовольнити, заборонити приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Башинській Т. В. проводити будь-які дії з видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що видача на підставі оскарженого заповіту приватним нотаріусом Башинською Т. В. свідоцтва про право на спадщину призведе до набуття спадкоємцем ОСОБА_2 права власності на спадкове майно з можливістю в подальшому розпоряджатися майном, у тому числі віджувати його.
Відсутність заборони приватному нотаріусу видавати свідоцтва про право на спадщину призведе до реальної загрози захисту прав власності на спадкове майно позивача, яка буде можливо звертатися в майбутньому до суду з позовами про визнання недійсними наступних правочинів, вчинених на підставі свідоцтва про право на спадщину.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (пункт 1 частини першої статті 374, стаття 375 ЦПК України).
По справі встановлено, що ОСОБА_1 подано до Ленінського районного суду м. Полтави позов до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, складеного при житті ОСОБА_3 , посвідченого 04.02.2021 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 162.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 
Відмовляючи у забезпеченні даного позову шляхом заборони приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Башинській Т. В. вчиняти дії з видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що зупинення вчинення нотаріальних дій до вирішення справи судом визначено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, а заява представника позивача не містить належного обґрунтування ускладнення або неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. 
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, виходячи з наступного. 
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 
Згідно із пунктом 2 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. 
Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. 
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20). 
Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
В обґрунтування забезпечення позову у обраний ним спосіб заявник посилався на те, що предметом поданого ОСОБА_1 позову є вирішення питання про визнання недійсним заповіту, а тому вважав, що необхідним способом забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позову є накладення заборони приватному нотаріусу проводити будь-які дії з видачі свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до статей 2, 7, 39 Закону України «Про нотаріат» правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.
Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.
На майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину (стаття 66 Закону).
Частиною четвертою статті 42 вказаного Закону встановлено, що вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа.
Аналогічна правова норма міститься у пункті 3 глави 2 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012  № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. 
02 грудня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшло повідомлення приватного нотаріуса Бащинської Т. В. про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з оспорюванням його заповіту до вирішення справи судом.
Оскільки порядок зупинення вчинення нотаріальних дій визначено нормативними актами, якими врегульовано спірне питання, підстав для вжиття таких заходів судом в порядку забезпечення позову, апеляційним судом не вбачається. 
Виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, що доводами апеляційної скарги не спростовується.
Оскаржувана ухвала суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим залишається апеляційним судом без змін, а апеляційна скарга представника позивача - без задоволення.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Попп Анатолія Миколайовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                        С. Б. Бутенко

Судді                                                                        О. Ю. Кузнєцова

       О. І. Обідіна