Ухвала
Іменем України 
30 листопада 2021 року
м. Київ
Справа № 295/8212/21
Провадження № 51 – 5573 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 30 червня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30 червня 2021 року, залишеною без зміни ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року, на підставі ст.284 ч. 1 п. 3-1КПК України та ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №12017060020004276 від 10 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення за ст. 190 ч. 1 КК України -закрито, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне провадження та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень в касаційному порядку.  
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі                  ОСОБА_4 не зазначає в чому саме, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.
При цьому в касаційній скарзі ОСОБА_4 не зазначає які саме та в чому полягають істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Також на виконання вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги необхідно додати копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. 
Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано її копії та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає                1 примірника).
Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.  
Вказані недоліки касаційної скарги захисника перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження. 
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.
Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3