Справа № 342/1047/17 
Провадження № 22-ц/4808/1516/21 
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М. 
Суддя-доповідач Девляшевський В.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (суддя-доповідач)                Девляшевського В.А.,
суддів:                                        Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,
секретаря                                        Капущак С.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду в складі судді Федів Л.М., постановлену 01 березня 2021 року в м. Городенці Івано-Франківської області, у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зацікавлена особа товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,
встановив:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою та просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимошенко Я.І. щодо не винесення нею в порядку частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №63522265, а також - зобов`язати державного виконавця винести таку постанову. 
В обгрунтування скарги зазначив, що на примусовому виконанні в Подільському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходився виконавчий лист від 13 травня 2020 року про зобов`язання ТОВ «Кей-Колект» передати споживачеві - ОСОБА_1  оригінал договору про надання споживчого кредиту №11155499000 від 18 травня 2007 року. Державним виконавцем Тимошенко Я.І. 11 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчем листом. Постановою державного виконавця від 22 грудня 2020 року  в зв`язку з невиконанням рішення суду на боржника накладено штраф та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів. Проте, станом на 01 лютого 2021 року ТОВ «Кей-Колект» не передало споживачеві ОСОБА_1  оригінал кредитного договору. Виконавець в такому випадку відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Натомість державний виконавець Тимошенко Я.І. не розмістила в автоматизованій системі виконавчого провадження постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до вище зазначеної статті, чим вчинила протиправну бездіяльність. За наведених обставин заявник просив задовольнити його скаргу.
Ухвалою Городенківського районного суду від 01 березня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тимошенко Я.І., зацікавлена особа ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду, вважаючи її незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. На його думку, суд не врахував, що відповідно до постанови державного виконавця від 22 грудня 2020 року боржник зобов`язаний був виконати рішення суду в строк до 12 січня 2021 року. Проте, станом на час подання скарги - 01 лютого 2021 року ТОВ «Кей-Колект» не передало йому оригінал договору про надання споживчого кредиту. Натомість державним виконавцем 12 лютого 2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Отже, в період з 12 січня по 12 лютого 2021 року державним виконавцем вчинено протиправну бездіяльність, яка полягає в невиконанні приписів частини 3 статті 63 Закону щодо не надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.
В зв`язку з наведеним вважав, що його скарга підлягає до задоволення в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця.
Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано.
У засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи це, а також скорочені строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в зв`язку з неявкою учасників не вбачає. 
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Київ) Тимошенко Я.І. вжито достатніх заходів, спрямованих на виконання рішення суду від 25 червня 2019 року у межах наданих їй повноважень. На час розгляду скарги 12 лютого 2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним та фактичним виконанням. Відтак, суд вважав, що дії державного виконавця були спрямовані на реальне виконання рішення суду та не містять порушення законодавства. 
Ухвала суду в частині відмови в задоволенні скарги про зобов`язання державного виконавця винести в порядку частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №6322265 сторонами не оскаржується, а тому в силу частини 1 статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.
За змістом частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення в оскарженій частині відповідає вказаним вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції на виконанні в Подільському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), перебував виконавчий лист №342/1047/17, виданий Городенківським районним судом 13 травня 2020 року, про зобов`язання ТОВ «Кей-Колект» передати ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 оригінал договору про надання споживчого кредиту №11155499000 від 18 травня 2007 року. Державним виконавцем Тимошенко Я.І. 11 листопада 2020 року за заявою стягувача було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63522265 та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів (а.с. 21, 25-26). 
Постановою державного виконавця від 22 грудня 2020 року за невиконання рішення суду в строк, визначений ухвалі про відкриття виконавчого провадження, на ТОВ «Кей-Колект» накладено штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Вказана постанова направлена боржнику, що вбачається з супровідного листа виконавчої служби від 22 грудня 2020 року (а.с. 28 - 29).
Крім того, державним виконавцем 25 грудня 2020 року боржнику винесено вимогу, якою зобов`язано терміново в триденний термін з дня отримання вимоги видати підтвердження виконання рішення суду (а.с. 29-зворот, 30).
18 січня 2021 року державним виконавцем постановлено стягнути з ТОВ «Кей-Колект» виконавчий збір у розмірі 20 000,00 грн (а.с. 31).
Відповідно до постанови від 12 лютого 2021 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №342/1047/17 від 13 травня 2020 року закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначено, що відповідно до заяви ТОВ «Кей-Колект» від 09 лютого 2021 року договір про надання споживчого кредиту №11155499000 від 18 травня 2007 року (оригінал) направлено ОСОБА_1 , про що свідчить опис вкладення до цінного листа, накладна та фіскальний чек. Крім того, боржником було сплачено виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та штраф в загальному розмірі 25 295,30 грн, про що свідчить копія платіжного доручення (а.с. 32-36).
Вважаючи що державний виконавець допустив бездіяльність, яка полягала у невчиненні дій, передбачених частиною 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», в період з 12 січня по 12 лютого 2021 року, ОСОБА_1 подав відповідну заяву до суду. 
Заперечуючи вимоги скарги, державний виконавець Тимошенко Я.І. зазначала, що нею вчинені всі дії, передбачені законом, а постанова про закінчення виконавчого провадження винесена відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону в зв`язку в фактичним виконанням рішення суду (а.с.16-17).
За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Cкарга підлягає задоволенню лише при встановленні, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця прийняті або вчинені не у відповідності до вимог закону, поза межами повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника були порушені.
Відповідно до норм частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно й в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 1 частини 2 статті 18 вказаного Закону на виконавця покладено обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
В зв`язку з виконанням судового рішення 09 лютого 2021 року шляхом направлення 09 лютого 2021 року ТОВ «Кей-Колект» поштовим зв`язком на адресу ОСОБА_1 оригіналу договору про надання споживчого кредиту №11155499000 від 18 травня 2007 року, державним виконавцем 12 лютого 2021 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Однак, колегією суддів встановлено, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року скасовано ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2021 року та ухвалено нове судове рішення, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 . Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Подільського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Тимошенко Я. І. про закінчення виконавчого провадження від 12 лютого 2021 року ВП № 63522265. Зобов`язано державного виконавця Подільського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) Тимошенко Я.І. вжити заходів для виконання виконавчого листа, виданого 13 травня 2020 року Городенківським районним судом. 
Названа постанова апеляційного суду, яка міститься в ЄДРСР,мотивована тим, що виконання рішення суду від 25 червня 2019 року повинно було відбуватись не в порядку, визначеному частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» для рішень немайнового характеру, а відповідно до статті 60 вказаного Закону, якою врегульовано передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі.
Верховний Суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у згаданій справі, погодився із висновком суду апеляційної інстанції про недотримання державним виконавцем під час виконання виконавчого листа, виданого 13 травня 2020 року Городенківським районним судом, вимог Закону.
Отже, після скасування судом постанови державного виконавця від 12 лютого 2021 року виконавче провадження щодо виконання ТОВ «Кей-Колект» судового рішення про зобов`язання передати ОСОБА_1 оригіналу кредитного договору повинно було бути відновлено. І виконавчі дії державного виконавця повинні відбуватись в порядку, визначеному статтею 60 Розділу VII (Порядок звернення стягнення на майно боржника), а не розділу VІІІ (Виконання рішень немайного характеру) Закону України «Про виконавче провадження». 
У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
       Однак, на даний час будь яких відомостей про виконання чи невиконання судового рішення про передачу ОСОБА_1 оригіналу кредитного договору немає. Отже, вимога заявника щодо ухвалення державним виконавцем постанови про закриття виконавчого провадження є передчасною і такою, що не грунтується на нормах чинного законодавства України.
Слід зауважити, що навіть у разі невиконання згаданого судового рішення, в даному випадку немає правової підстави для ухвалення державним виконавцем постанови про закриття виконавчого провадження за частиною 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання цього рішення здійснюється в порядку, який не передбачає винесення такої постанови.
       Зазначене спростовує доводи апелянта щодо незаконностібездіяльності державного виконавця щодо невинесення нею в порядку частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про закриття виконавчого провадження та ненаправлення до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. 
       За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких доводів на спростування законності і обґрунтованості ухвали суду апеляційна скарга не містить. Відповідно відсутні підстави вважати, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, та що судове рішення ухвалено за неправильного застосування норм матеріального права чи з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Городенківського районного суду від 01 березня 2021 року - без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий                                                                        В.А. Девляшевський
Судді:                                                                                І.В. Бойчук
       В.Д. Фединяк

Повний текст постанови виготовлено 15 листопада 2021 року