ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 820/2621/17
касаційне провадження № К/9901/42660/18

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс»
на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 липня                    2017 року (головуючий суддя - Рубан В.В.)
та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня                  2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Старостін В.В., судді -                    Рєзнікова С.С., Бегунц А.О.)
у справі № 820/2621/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс»
до Харківської митниці ДФС
про визнання протиправним та скасування наказу,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс»         (далі - позивач; ТОВ «Євро-Диліжанс») звернулося до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС (далі - відповідач; митниця), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати наказ від 30 червня 2017 року № 113 про анулювання дозволу                            № М/0246/V/00 на відкриття та експлуатацію митного складу. 
Харківський окружний адміністративний суд постановою від 25 липня 2017 року адміністративний позов залишив без задоволення.
Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що посадові особи ТОВ «Євро-Диліжанс» були обізнані з запланованою датою та часом проведення посадовими особами митниці процесуальних дій у приміщенні митного складу позивача. Порушення, які стали підставою для зупинення дії дозволу № M/0246/V00, у визначений частиною першою статті 412 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - МК України) та наказом митниці від 29 травня 2017 року № 88 строк утримувачем митного складу - ТОВ «Євро-Диліжанс» не усунені, що, в свою чергу, цілком об`єктивно стало підставою для прийняття оскаржуваного наказу. 
ТОВ «Євро-Диліжанс» звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 липня 2017 року, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від           13 жовтня 2017 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. 
На обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність в діях позивача порушень вимог МК України, оскільки керуючий митним складом не був обізнаний про необхідність надання дозволу працівникам митниці на доступ до митного складу, тому у відповідача не було законних підстав зупиняти дію дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу позивача. Також звертає увагу на те, що судами попередніх інстанцій невірно надана оцінка діям позивача щодо неповідомлення відповідача про усунення недоліків та, як наслідок, правомірність дій митниці щодо анулювання дозволу ТОВ «Євро-Диліжанс» на відкриття та експлуатацію митного складу
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження.
12 грудня 2017 року від відповідача надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, оскільки суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного наказу він діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством.
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
21 березня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є утримувачем митного складу відкритого типу (дозвіл на право відкриття та експлуатації митного складу на території України від 20 грудня 2012 року № M/0246/V/00), що здійснює свою діяльність в зоні діяльності митного поста «Харків-центральний».
Процедуру експлуатації митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» відповідно до положень частини другої статті 425 МК України затверджено керівником митниці            15 жовтня 2013 року. Керуючим митним складом позивача є ОСОБА_2. Загальний контроль за експлуатацією митного складу, а також контроль надання звітності покладено на митний пост «Харків-центральний».
11 травня 2017 року посадовими особами митниці складено протокол про порушення митних правил № 0401/80700/17 про наявність у діях декларанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Франко Трейд» громадянки ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого статтею 472 МК України, з огляду на те, що нею не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар у митній декларації від 14 березня 2017 року                                         № UA807170/2017/302206, що призвело до ввезення забороненого товару на митну територію України.
У зв`язку з цим відповідачем листом від 04 травня 2017 року № 2714/20/20-70-20-04 декларанту Товариства з обмеженою відповідальністю «Франко Трейд» ОСОБА_1 направлено запрошення для участі у складанні протоколу про порушення митних правил на 11 травня 2017 року о 12 год. 00 хв. Проте, ОСОБА_1 не прибула до управління протидії митним правопорушенням митниці, внаслідок чого зазначені предмети правопорушення відповідачем не вилучено.
З метою забезпечення вилучення товарів, які були об`єктом митного порушення та знаходилися на складі позивача, митницею листом від 12 травня 2017 року                       № 2810/20/20-70-20-04 повідомлено керуючого митним складом ТОВ «Євро-Диліжанс» ОСОБА_2 про проведення 15 травня 2017 року о             12 год. 00 хв. процесуальної дії, пов`язаної з тимчасовим вилученням предметів порушення митних правил - готових сіток рибальських у кількості 903 штуки, які зберігаються у приміщенні митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» на підставі митної декларації від 14 березня 2017 року № UA807170/2017/302206.
У вказаний термін посадовими особами відповідача здійснено вихід за адресою місцезнаходження митного складу, але приміщення було зачинене, керуючий митним складом ОСОБА_2 відсутній, що зафіксовано актом від 15 травня 2017 року.
За фактом перешкоджання посадовим особам митниці під час здійснення ними провадження у справі про порушення митних правил у доступі до товарів (предметів правопорушення) стосовно керуючого складом ТОВ «Євро-Диліжанс» ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил від 24 травня 2017 року № 0457/80700/17 про наявність в його діях ознак порушення митних правил, передбаченого частиною першою статті 474 МК України.
У зв`язку з тим, що товари (безпосередні предмети порушення митних правил у справі № 0401/80700/17) вилучені не були через ненадання посадовим особам відповідача доступу до вказаних товарів представниками ТОВ «Євро-Диліжанс», 29 травня             2017 року з огляду на невиконання утримувачем митного складу позивача вимог, встановлених МК України щодо забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб митниці до товарів, які перебувають під митним контролем та підлягали тимчасовому вилученню в рамках провадження у справі про порушення митних правил, митницею прийнято наказ № 88 «Про зупинення дії дозволу», яким зупинено дію дозволу № M/0246/V/00 на відкриття та експлуатацію митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» строком до 30 днів з дати прийняття вказаного наказу, але не більше, ніж до моменту усунення виявлених недоліків.
16 червня 2016 року, тобто під час дії наказу від 29 травня 2017 року № 88 «Про зупинення дії дозволу», відповідачем на адресу ТОВ «Євро-Диліжанс» направлено лист № 3724/20/20-70-20-04, яким керуючого митним складом ОСОБА_2 повідомлено про необхідність прибуття 23 червня 2017 року об 11 год.            00 хв. у приміщення митного складу позивача для забезпечення вилучення товарів. 
Вказаний лист направлено з рекомендованим повідомленням про вручення та отримано адресатом 21 червня 2017 року, проте доступу посадовим особам митниці до приміщень митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» повторно не надано, що зафіксовано у відповідному акті.
У зв`язку з цим, відповідно до пункту першого частини третьої статті 412 МК України відповідачем прийнято оскаржуваний наказ про анулювання дозволу про анулювання дозволу № М/0246/V/00 на відкриття та експлуатацію митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс».
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 404 МК України до одного із видів діяльності, контроль за провадженням якого здійснюється органами доходів і зборів, віднесено відкриття та експлуатацію митного складу.
Митний склад - це відповідним чином облаштовані складське приміщення, резервуар, холодильна чи морозильна камера, критий чи відкритий майданчик, призначені для зберігання товарів під митним контролем (частина перша статті 424 МК України).
За правилами частини третьої статті 406 МК України дозволи на провадження видів діяльності, зазначених у пунктах 3 - 6 статті 404 цього Кодексу, надаються митницями, в зонах діяльності яких розташовані відповідні території, приміщення, резервуари, холодильні чи морозильні камери, криті чи відкриті майданчики, які можуть використовуватися при провадженні цих видів діяльності, в порядку, визначеному цим Кодексом, з обов`язковим подальшим повідомленням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Дозволи на провадження, зокрема, діяльності з відкриття та експлуатації митного складу діють безстроково (стаття 411 МК України).
Проте, відповідно до частин першої та третьої статті 412 МК України дозвіл може бути анульований органами, уповноваженими надавати ці дозволи: 1) у разі неусунення підприємством обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини другої цієї статті, протягом 30 днів, наступних за днем зупинення дії дозволу; 2) у разі повторного протягом року виникнення підстав для зупинення дії дозволу, які призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; 3) за заявою підприємства, якому надано дозвіл;          4) у разі припинення підприємства, якому надано дозвіл; 5) у разі встановлення факту надання особою під час отримання дозволу недостовірної інформації; 6) у разі анулювання іншого дозволу, наявність якого є необхідною відповідно до статті 408 цього Кодексу.
Частиною другою статті 412 МК України встановлено, що дія дозволу зупиняється:            1) у разі невиконання підприємством вимог, встановлених цим Кодексом, актами Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - в межах строку, встановленого частиною першою цієї статті, але не більше, ніж до моменту виконання цих вимог; 2) у разі закінчення строків дії договорів оренди територій, приміщень, резервуарів, холодильних чи морозильних камер, критих чи відкритих майданчиків, які використовуються при провадженні видів діяльності, зазначених у статті 404 цього Кодексу, якщо такі договори укладалися; 3) за заявою підприємства, якому надано дозвіл.
У справі, яка розглядається, судами з`ясовано, що передумовою анулювання дозволу № М/0246/V/00 на відкриття та експлуатацію митного складу слугувало неусунення позивачем обставин, зазначених у пункті 1 частини другої статті 412 МК України, а саме - невиконання вимог відповідача про надання доступу до товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил, які перебували під митним контролем на митному складі ТОВ «Євро-Диліжанс».
Наказом Міністерства фінансів України від 16 липня 2012 року № 835 затверджено Порядок надання складським об`єктам статусу «митний склад» та позбавлення такого статусу (далі - Порядок).
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 розділу V Порядку дія Дозволу може бути зупинена митницею у випадках та у порядку, що встановлені статтею 412 МК України. 
Невиконання підприємством вимог, встановлених МК України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів, фіксується шляхом складання протоколу та/або акта, складання якого передбачено статтею 343 МК України.
Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій цілком об`єктивно виходили з того, що Порядком чітко визначений як один із способів фіксації невиконання утримувачем митних складів вимог, встановлених МК України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів, складання протоколу. При цьому сам факт складання відповідного протоколу про порушення митних правил є достатньою підставою для фіксації такого невиконання.
За правилами ж статті 323 МК України посадові особи органів доходів і зборів у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами України, з метою здійснення митного контролю мають право безперешкодного доступу на територію чи в приміщення будь-якого підприємства незалежно від форми власності та сфери управління, де знаходяться або можуть знаходитися товари, що підлягають митному контролю.
Проте, керівник митного складу ТОВ «Євро-Диліжанс» ОСОБА_2 двічі не забезпечив доступ посадових осіб відповідача в приміщення зазначеного складу.
При цьому матеріалами справи, а саме доказами отримання листа відповідача засобами факсимільного зв`язку з фіксацією часу передачі та часу отримання листа, спростовуються твердження позивача про його несвоєчасне повідомлення про проведення процесуальних дій, пов`язаних з тимчасовим вилученням предметів порушення митних правил.
Також Суд погоджується з висновками судових інстанцій про те, що протокол про порушення митних правил був направлений керуючому митним складом позивача ОСОБА_2 в передбаченому частиною восьмою статті 494 МК України порядку, натомість написання адреси будинку та квартири місця проживання особи через дефіс не є неправильним зазначенням адреси проживання або перешкодою у доставці кореспонденції.
Правильними є і доводи судів попередніх інстанцій про те, що тимчасове вилучення товарів у відповідності до статті 508 МК України є однією з процесуальних дій, які виконуються посадовими особами органів доходів і зборів з метою отримання доказів, необхідних для вирішення справи, та не є адміністративним стягненням за порушення митних правил, що спростовує доводи ТОВ «Євро-Диліжанс» про неможливість вилучення товару до розгляду справи про порушення митних правил.
Щодо твердження позивача про те, що судами надана неправильна оцінка його заяві від 27 червня 2017 року про усунення порушень, які стали підставою для зупинення дії дозволу, то Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 5.5 розділу V Порядку у разі виявлення утримувачем митного складу бажання відновити дію Дозволу (у разі зупинення дії Дозволу за заявою цього утримувача митного складу) або після усунення порушень та недоліків утримувач митного складу звертається із заявою до митниці з проханням провести огляд територій і приміщень митного складу. За результатами огляду оформлюється акт, складання якого передбачено статтею 343 МК України. Проте, як з`ясовано судами, зміст зазначеного повідомлення ТОВ «Євро-Диліжанс» не відповідає вимогам пункту 5.5 розділу V Порядку, тому не може вважатися заявою про усунення порушень. 
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ТОВ «Євро-Диліжанс» без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.
Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Диліжанс» залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 липня                    2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від                         13 жовтня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                             І. А. Гончарова

Судді                                                                                                   І. Я. Олендер

                                                                                               Р. Ф. Ханова