ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 665/754/21 Головуючий у 1-й інстанції Пилипенко І.О.
Номер провадження: 33/819/422/21                                         Доповідач Полікарпова О.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі
судді Полікарпової  О.М. 
секретар Юськів І.В.
за участю адвоката Осипенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на постанову судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
                                          ВСТАНОВИВ
                Постановою судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
            Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.
23.09.2021 року адвокат Осипенко А.В., який діє від імені ОСОБА_2 направив засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Апелянт вказує, що постанова суду не відповідає дійсним обставинам справи, є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню. Вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги КУпАП щодо належного та своєчасного повідомлення учасників процесу про розгляд справи, допущено витребування доказів за ініціативою суду. Суд не дав оцінку тій обставині, що складання протоколу відбулося у відсутність свідків, а ОСОБА_2 було відмовлено у направленні на огляд у закладі охорони здоров`я. Також суд безпідставно прийняв до уваги пояснення дружини ОСОБА_2 , яка не була залучена при складанні протоколу як свідок.
Вважає, що судом незаконно притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, без перевірки обставин справи та законності складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено повну адресу місця скоєння правопорушення та складання протоколу. Зауваження про відмову від підпису у протоколі внесене працівником поліції, а не самим ОСОБА_2 , а підпис про отримання копії протоколу останній поставив на пропозицію особи, яка складала протокол, без отримання такої копії. Крім того, у протоколі відсутня відмітка про те, до якого саме протоколу є додатком наявний у справі чек драгера.
Також апелянт зазначає, що працівником поліції не проінформовано ОСОБА_2 про порядок застосування спеціального технічного засобу, при складанні протоколу не складався акт огляду водія, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735. 
              Поза увагою суду залишилось і те, що газоаналізатор «Драгер Alcotest 6810» не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та не є сертифікованим приладом. Відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення зазначений прилад не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Так, за наказом МОЗ України від 10.02.2010 року №95 строк дії свідоцтва про державну реєстрацію №7261/207 від 10.02.2010 року приладу «Драгер Alcotest 6810» вичерпаний 10.02.2015 року. Тому результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , який було проведено за допомогою приладу «Драгер Alcotest 6810», апелянт вважає неприйнятним доказом.
Крім того зазначив, що відеозапис, на який є посилання у адміністративному протоколі має час тривалості лише 1-2 хвилини, що свідчить про те, що поліцейські умисно здійснили запис короткого відео, хоча у відповідності до п.5 розділу ІІ Інструкції щодо порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. 
       Заслухавши пояснення адвоката Осипенко А.В., який захищає інтереси ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Мотиви суду
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Як слідує із постанови від 22 вересня 2021 року та встановлено судом, 14.05.2021 року о 21 годині 43 хвилин, знаходячись в с. Андріївка по вул. Степовій, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2103 З, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер № ARBH- 0663, принтер №ARBJ 5149, результат тесту 1.39 %, чим порушив вимоги п.п. а п.2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП – керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Висновок суду про доведеність винуватості  ОСОБА_2 обґрунтований наявними у справі доказами, а саме – протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 155572 від 14.05.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2103 З, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, автоматично сформованим результатом тестування на алкоголь приладом «Драгер Alcotest 6810»(результат огляду -1.39 %) та відеозаписом фіксації проходження тесту на визначення стану сп`яніння. 
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Судом на виконання вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП у даній справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам.
Відповідно до положень п.п. а п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд обґрунтовано поклав в основу свого рішення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №155572 датований 14.05.2021 року, оскільки він складений уповноваженою службовою особою, містить необхідні відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, містить підпис поліцейського, що його склав, а також підпис ОСОБА_2 , що відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.
Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, від надання пояснень під час складання протоколу ОСОБА_2 відмовився, що є його правом. Зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, зокрема про те, що не погоджується із результатами огляду за допомогою технічного засобу «Драгер» та має намір пройти огляду у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_2 у протоколі не зазначав.
Копія протоколу була вручена ОСОБА_2 особисто під підпис.
Твердження апелянта про те, що після огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, всупереч проханню ОСОБА_2 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я поліцейськими проігноровано цю вимогу, чим порушено процедуру огляду водія, який проводився з метою встановлення ознак алкогольного сп`яніння не ґрунтується на матеріалах справи. 
За правилами ст. 266 КУпАП в редакції від 16.02.2021 року огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Застосування працівником поліції Майкут А.О. технічних засобів відеозапису при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується матеріалами справи і спростовує твердження апелянта щодо недійсності протоколу через відсутність при його складанні двох свідків.
Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 3,4 ч.3 Інструкції).
За наслідками проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я складається, відповідно, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів чи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Із роздруківки результатів медичного огляду за допомогою технічного засобу алкотестер «Drager» від 14.05.2021 року, які засвідчені підписами поліцейського, що проводив огляд та ОСОБА_2 слідує, що результат тестування ОСОБА_2 , зафіксований з позначкою 1.39%, тобто більше, а ніж мінімально допустимі межі (а.с.2). За таких обставин відсутність акту огляду особи на стан сп`яніння не може свідчити про недоведеність правопорушення.
У роздруківці також вказані технічні характеристики приладу, яким було використано, зокрема назва- «Аlcotest 6810», прилад № ARВН-0663, дата калібрування -29.04.2021 року.
Зазначені документальні відомості долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналіз матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що поліцейським дотримано приписи закону, які регламентують процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці події з використанням технічного засобу та фіксацією результатів проведеного огляду. 
Доводи апелянта про те, що газоаналізатор «Драгер Alcotest 6810» не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та не є сертифікованим приладом ретельно перевірялись судом першої інстанції і їм надано оцінку у постанові суду. Суд апеляційної інстанції з такою оцінкою повністю погоджується.
Щодо посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права в частині несвоєчасного (за один день) повідомлення особи про день і час розгляду його справи слід зазначити про таке.
Існує усталена практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, а саме верховенство права, суд вправі дійти висновку про можливий розгляд справи за відсутності особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінне виконання своїх обов`язків, відповідальність перед суспільством.
Розгляд справи відносно ОСОБА_2 відбувся за його участі та участі його адвоката, тому невчасне повідомлення не можна визнати достатньою підставою для скасування постанови, оскільки це не перешкодило суду винести законне і обґрунтоване судове рішення.
ОСОБА_2 було забезпечено під час апеляційного розгляду право відстоювати свою правову позицію шляхом забезпечення права надати свої пояснення, докази, заявити клопотання. В апеляційному суді приймав участь його адвокат, якому роз`яснено право заявити клопотання про витребування повного відеозапису фіксації проходження ОСОБА_2 тесту на визначення стану сп`яніння, чого ним зроблено не було.
Нових доказів під час апеляційного розгляду захисником не подано, клопотань про повторне дослідження доказів чи витребування нових доказів апеляційна скарга не містить. 
Суд першої інстанції перевірив доводи захисника під час розгляду справи та навів переконливі мотиви, чому він не прийняв їх до уваги. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи. 
Доводами апеляційної скарги висновки суду не спростовуються, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Отже апеляційна скарга ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                               ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя
       Херсонського апеляційного суду О.М. Полікарпова

Повний текст постанови складено 20 жовтня 2021 року

       Суддя                                                                                         О.М. Полікарпова