ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4676/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
          за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року (суддя Прасов О.О.) по справі №280/4676/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
    
в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
1) визнати протиправним та скасувати пункт 47 протоколу №108 від 30.07.2020 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині визначення розміру одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із встановленням III групи інвалідності; 
2) зобов`язати Міністерство оборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Закону України “Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та у Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975 “Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб”, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, тобто - 01.01.2020, з урахуванням вже виплачених сум.
В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на те, що має статус інваліда війни. 05.11.2019 позивачу встановлено 25% втрати працездатності, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня страти професійної працездатності у відсотках серії АГ №0010364, у зв`язку з чим йому було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 33617,50 грн. 16.06.2020 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №657573. У зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності на підставі рішення відповідача позивачу виплачено одноразову грошову допомогу - різницю між сумою одноразової грошової допомоги, 
отриманої у зв`язку з установленням ступеня втрати працездатності та допомогою, передбаченою у зв`язку з установленням інвалідності, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, виходячи із розміру прожиткового мінімуму, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності - 2019 рік. Позивач не погоджувався з тим, що відповідачем застосовано розмір прожиткового мінімуму станом на 1 січня 2019 року, за позицією позивача розмір прожиткового мінімуму повинен визначатися станом на 1 січня 2020 року, як року в якому вперше встановлено групу інвалідності.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправним та скасовано п.47 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.07.2020 за №108 щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи, у сумі 446632 грн. 50 коп;
зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності та вирішити питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
За наслідками розгляду справи суд першої інстанції визнав право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, виходячи із розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2020 року, оскільки саме у 2020 році позивачу було вперше встановлено групу інвалідності.
Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд виходив з того, що оскільки призначення допомоги є дискреційними повноваженнями відповідача, то належним способом захисту права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Вказані обставини стали підставою для часткового задоволення позову.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на положення Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013, підпунктом 1 пункту 6 якого передбачено те, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи. З цих підстав відповідач вказує на те, що оскільки вперше ступень втрати працездатності позивача була встановлена у 2019 році, то ним правомірно, при визначені розміру грошової допомоги, був застосований розмір прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2019 року.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно з Посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 16.04.2019, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
05.11.2019 позивачу встановлено 25% втрати працездатності, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня страти професійної працездатності у відсотках серії АГ №0010364, у зв`язку з чим йому було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 33617,50 грн.
16.06.2020 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №657573, у зв`язку з чим він звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.
У Витязі з Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.07.2020 за №108 зазначено: “… Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: Відповідно до постанови КМУ від 25 грудня 2013р. №975: … 47.Старшому солдату у відставці ОСОБА_2 (Запорізький ОВК), звільненому 22.04.2020, який є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, у зв`язку з встановленням групи інвалідності на підставі довідок МСЕК серія АГ №0010364 від 05.11.2019 та 12ААБ №657573 від 16.06.2020 – у розмірі різниці між сумою одноразової грошової допомоги, отриманої у зв`язку з установленням ступеня втрати працездатності (250-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб). Виходячи з розміру прожиткового мінімуму, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності (2019), в сумі 446632 (Чотириста сорок шість тисяч шістсот тридцять дві) грн.. 50 коп. …”.
Не погодившись із визначеним розміром одноразової грошової допомоги, через застосований відповідачем розмір прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2019 року, 01.02.2021 позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про донарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
У листі Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 15.02.2021 за №248/О-136/134 на адресу ОСОБА_1 зазначено, зокрема: “… Повідомляється, що Вам згідно з довідкою МСЕК серія АГ №0010364 від 05.11.2019 встановлено 25% втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Під час повторного огляду органами МСЕК – визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12 ААБ №657573 від 16.06.2020). … Відповідно до постанови Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних справ Касаційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі №240/10153/19 судова палата дійшла такого висновку про застосування пункту 4 статті 16-3 Закону, що право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду медико-соціальною експертною комісією (МСЕК). Отже, зважаючи, що між первинним оглядом органами МСЕК, за яким Вам установлено ступінь втрати працездатності, та встановленням інвалідності не вийшов дворічний строк, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, 30.07.2020 (протокол №108) прийнято рішення про призначення допомоги у розмірі різниці між сумою одноразової грошової допомоги, отриманої у зв`язку з установленням ступеня втрати працездатності (33617,5 гривень) та допомогою, передбаченою у зв`язку з установленням інвалідності (250-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб), виходячи з розміру прожиткового мінімуму, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності (2019), в сумі 446632,50 гривень. Враховуючи викладене, підстав для здійснення Вам доплати одноразової грошової допомоги немає. …”.
Не погодившись із рішенням відповідача, в частині визначеного розміру одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що фактично спірні відносини між сторонами виникли з приводу визначеного позивачу розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Суть спору полягає у тому, який розмір прожиткового мінімуму повинен бути застосований при визначення одноразової грошової допомоги: станом на 01 січня 2020 року, як року в якому позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності (позиція позивача), чи станом на 01 січня 2019 року, як року в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності (позиція відповідача).
У відповідності до пп.4 п.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон №2011-ХІІ) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Згідно із п. «б» ч.1 ст.16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Відповідно до ч.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Отже, вказані норми права визначають підстави призначення одноразової грошової допомоги, її розмір, у тому числі у випадку встановлення вищої групи інвалідності або більшого відсотку витрати працездатності. Зі змісту вказаних норм права вбачається, що за загальним правилом, при визначенні розміру одноразової грошової допомоги, застосовується розмір прожиткового мінімуму станом на 1 січня календарного року, в якому встановлено інвалідність. При цьому, положення Закону №2011-ХІІ не передбачають того, що у випадку встановлення вищої групи інвалідності, протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або втрати працездатності (ч.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ), при визначенні розміру грошової допомоги застосовується розмір прожиткового мінімуму станом на 1 січня календарного року, в якому вперше виникло право на виплату одноразової грошової допомоги.
Відповідно до підпункту 1 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013, на який посилається відповідач, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.
Отже, положення зазначеного Порядку, на які посилається відповідач, також вказують на те, що при визначені розміру одноразової грошової допомоги застосовується показник розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.
У спірному випадку встановлено та не заперечується відповідачем те, що інвалідність позивачу (ІІІ група) вперше встановлена у 2020 році, а отже при визначенні розміру грошової допомоги, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідач був зобов`язаний застосувати розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2020.
Ураховуючи встановлені обставини справи, дослідивши аргументи відповідача, з якими останній пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те. що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального у процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі №280/4676/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини проголошено 04.11.2021
          Постанова складена у повному обсязі 05.11.2021
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк