ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5798/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  21 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Лічевецького І.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в якому просив:
1) визнати протиправною бездіяльність Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.10.2020 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пункту 6 Порядку №336, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію»;
2) зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2020 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пункту 6 Порядку №336, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».    
Позов обґрунтовано тим, що дії відповідача, що полягають у відмові йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є протиправними та порушують принцип законності і верховенства права.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року позовні вимоги - задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.10.2020 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до статті 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пункту 6 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію».
Зобов`язано Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2020 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до статті 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пункту 6 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про національну поліцію», з урахуванням висновків суду.    
В апеляційній скарзі Міністерство у справах ветеранів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що якщо особа у зв`язку зі встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.
Враховуючи, що позивачу була вже виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку зі встановленням інвалідності відповідно до Закону України «Про Національні поліцію» міжвідомча комісія прийняла рішення про відмову у призначенні ще однієї одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що оскільки на час встановлення інвалідності та на даний час він має лише одну групу інвалідності та одну причину інвалідності - захворювання, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операцій, що підтверджується довідкою до Акту огляду МСЕК №498388, серія 12 ААБ, що узгоджується з частиною восьмою статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні».
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та поліції і в період з 18.09.2014 по 08.10.2014, з 19.08.2014 по 17.09.2014, з 16.11.2014 по 11.12.2014, 24.01.2015 по 16.02.2015, з 28.04.2015, по 28.05.2015, з 04.09.2015 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 18.11.2015, з 31.05.2016 по 31.07.2016, з 29.11.2016 по 27.03.2017 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, що підтверджується довідками від 19.05.2017 № 77/124/01/20-2017, від 10.08.2018 від 111/124/01/20-2018.
Як наслідок, 31.10.2018 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності в результаті захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВБ № 068631 від 31.10.2018.
У зв`язку з встановленням інвалідності, на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується копією листа Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 11.03.2020 № 21/М-122 (а.с.9).
11 жовтня 2019 року Медична (військово-лікарська) комісія ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» постановою № 8 відмінила постанову Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» про причинний зв`язок захворювання у свідоцтві про хворобу № 66(у) від 11.09.2018 та встановила, що на день звільнення позивача зі служби в поліції 11.09.2018 - захворювання позивача одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 498388 від 19.11.2019 випливає, що ІІ група інвалідності позивача з 17.10.2018 настала в результаті захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. Інвалідність встановлена на строк до 01.11.2019, дата чергового переогляду - 31.10.2019 (а.с.11).
Так, 20.11.2019 під час повторного огляду позивачу було встановлено (підтверджено) з 01.11.2019 ІІ групу інвалідності безстроково, внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що підтверджується копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12 ААБ № 498401 від 20.11.2019 (а.с. 12).
У свою чергу, 28.11.2019 позивач звернувся до Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, у зв`язку з захворюванням одержаним під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Листом від 20.02.2020 за №1621/02/07.1-20 Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України повідомило позивача, що протоколом засідання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 13.02.2020 № 3 позивачу було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (лист Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України від 12.12.2019 № 5221/29/2/03-2019).
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не виконала вимоги пункту 9 Порядку №336, не розглянула заяву позивача про призначення одноразової допомоги та не винесла жодного рішення з цього питання, чим проявила протиправну бездіяльність, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію»  (далі - Закон №580-VIII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (п. 4 частини першої статті 97 Закону №580-VIII).
Приписами частини третьої статті 100 Закону №580-VIII передбачено, що у разі визначення інвалідності або часткової втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейському, особі, звільненій зі служби в органах поліції, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення відсотка часткової втрати працездатності без визначення інвалідності або на день його (її) звільнення з органів поліції займав (займала) посаду в державному органі, установі, організації або у вищому навчальному закладі, які виконують роботу в інтересах держави та її безпеки, із залишенням на службі в поліції, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів тих органів державної влади, до яких вони були відряджені.
З матеріалів справи вбачається, позивач звільнений з органів Національної поліції України та йому первинно встановлено ІІ групу інвалідності із зазначенням причини інвалідності «внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції», у зв`язку з чим позивачу виплачено одноразову грошову допомогу, що сторонами не заперечується.
У свою чергу, правовий статус ветеранів війни та учасників бойових дій визначено Законом «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII  (надалі - Закон №3551-XII).
Відповідно до статті 7 Закону №3551-XII, до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини.
До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю, до яких серед інших, віднесено поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (пункт 11 частини другої статті 7 вказаного Закону).
Алгоритм призначення і отримання одноразової грошової допомоги особам, які брали участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, визначений Порядком призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336  (надалі - Порядок №336).
Пунктом 2 Порядку №336 визначені особи, які є одержувачами одноразової грошової допомоги, серед яких зазначені поліцейські.
Згідно підпункту 4 Порядку №336 у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.
З аналізу вказаних норм права випливає, що саме одержувач одноразової грошової допомоги, який одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №3551-XII й одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, та має право щодо вибору підстав отримання вказаної допомоги.
Як свідчать матеріали справи, позивачу 31.10.2018 встановлено ІІ групу інвалідності в результаті захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВБ № 068631 від 31.10.2018, та у зв`язку з чим на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-VIII, позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.
Проте, 11.10.2019 Медична (військово-лікарська) комісія ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» постановою №8 не змінила, а відмінила постанову Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» про причинний зв`язок захворювання у свідоцтві про хворобу № 66 (у) від 11.09.2018 та встановила, що на день звільнення позивача зі служби в поліції 11.09.2018 - захворювання позивача одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
У подальшому, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 498388 від 19.11.2019 ІІ група інвалідності позивача з 17.10.2018 настала в результаті захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Тобто, має місце зміна причин інвалідності, нова група інвалідності позивачу не встановлювалася.
У даному випадку, Медична (військово-лікарська) комісія ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» прийняла рішення про зміну причини інвалідності як отримане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень Закону №3551-XII, право на отримання одноразової грошової допомоги пов`язано із встановленням інвалідності, а не зміною її причини.
Слід зазначити, що позивач реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», та не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Згідно з пунктом 8 Порядку №336 особи, зазначені в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, подають міжвідомчій комісії заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності.
Так, пунктом 9 Порядку №336 передбачено, що міжвідомча комісія розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стосовно виплати або невиплати такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову в її призначенні.
Вказаними нормами встановлено відповідний порядок призначення та виплати допомоги.
У той же час колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року у справі №620/1053/20, встановлено правомірність пункту 22 протоколу міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», від 13.02.2020 №3 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди у справі №620/1053/20 виходили з того, що позивач реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», та не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Згідно частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, листом від 20.02.2020 за №1621/02/07.1-20 Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України повідомило позивача, що протоколом засідання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 13.02.2020 № 3 позивачу було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», що не може свідчити про протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяви позивача про призначення йому допомоги. 
Враховуючи судові рішення у справі №620/1053/20, яким встановлено правомірність рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 13.02.2020 № 3, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позовних вимог - відсутні. 
Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук