ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/20519/21	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/681/21 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.2 ст.126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності, неповнолітнього ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Згідно постанови 04 листопада 2021 року о 09.00 год. на автодорозі М-09 3км+109м громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року — скасувати та прийняти нову постанову, якою на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності. Свої вимоги мотивує тим, що при накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції не врахував конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався; на момент вчинення адміністративного правопорушення не досяг повноліття; він є студентом та не має самостійного заробітку щоб сплатити накладений на нього штраф. Також зазначає, що обставини які обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. 35 КУпАП судом першої інстанції не встановлено.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і доводиться доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом окремих вимог закону при накладенні на неповнолітнього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень заслуговують на увагу.
Так, відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб, які вчинили правопорушення у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років застосовуються заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених в тому числі ст.126 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.
Статтею 24-1 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Проте зазначені вимоги закону суддею суду першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП не були враховані в повному обсязі.
Так, зі змісту оскарженої постанови слідує, що суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та врахував пом`якшуючі обставини, а саме, визнання вини та щире розкаяння у вчиненому правопорушенні і прийшов до переконання про неможливість застосування до неповнолітнього передбачених законом заходів впливу.
Разом з тим, поза увагою суду залишились вимоги ст.33 КУпАП про необхідність врахування майнового стану неповнолітнього та інших відомостей про його особу і обставин, що пом`якшують відповідальність. 
Так, з матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення неповнолітнім, під час судового розгляду свою вину визнав і щиро розкаявся, він є студентом 1-го курсу Західноукраїнського національного університету, не працює, самостійного заробітку немає, матеріальної шкоди вчиненням правопорушення не завдав, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, що підтверджується наявними у матеріалах справи характеристиками. 
Наведені обставини, які пом`якшують відповідальність, та відомості про особу неповнолітнього дають підстави вважати, що в цьому випадку до нього можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього Кодексу.
За змістом ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню лише у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.
З урахуванням викладеного, з метою виховання неповнолітнього та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, враховуючи наявні відомості про його особу та пом`якшуючі відповідальність обставини, наявні законні підстави для зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного стягнення та судового збору.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - неповнолітнього ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2021 року — змінити в частині накладення стягнення.
Відповідно до ст. 24-1 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, захід впливу у виді попередження, без стягнення судового збору.
В решті цю постанову судді залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя