ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" листопада 2021 р.           Справа№ 910/13237/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Суліма  В.В.
суддів:            Ткаченка Б.О. 
          Коротун О.М. 
 
без виклику представників сторін
розглянувши матеріали апеляційної скарги В.о. заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 року
у справі № 910/13237/21 (суддя - Щербаков С.О.)
за позовом Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: 
1) Фонду державного майна України 
2) Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс"
про стягнення     773 796, 44 грн                    
                                        
                                                           ВСТАНОВИВ:
          Вознесенська окружна прокуратура Миколаївської обласної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі  Фонду державного майна України (далі - відповідач 1) та Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" (далі - відповідач 2) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" (далі - відповідач) про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс"  договір № 11 від 07.06.2019 року щодо виконання  робіт по збиранню  озимих культур (озимий ячмінь)  на площі 727,56 га, загальною вартістю 773796,44 грн; стягнення з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" на користь Державного підприємства «Радгосп «Виноградна Долина» 773796,44 грн. 
                 Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 року  позовну заяву та додані до неї документи повернуто позивачу на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.           
Не погодившись з прийнятою ухвалою, прокурор  звернувся  до суду з апеляційною скаргою, в якій просить  скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва  від 06.09.2021  року у даній справі та направити справу Господарського суду міста Києва для продовження розгляду і відкриття провадження у справі. 
          Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». 
          Так, скаржник зазначив, що прокурором на виконання  ухвали суду від 18.08.2021 року щодо надання  доказів вчинення  передбачених законодавством дій щодо витребування копії договору №11 від 07.06.2019 року, надано роз`яснення повноважень прокурора та інформацію позивачів  про відсутність у них копії такого договору.
          Крім того, скаржник наголосив, що  у зв`язку з відсутністю у прокурора  повноважень  щодо витребування  у суб`єктів господарювання документів  чи інформації, у відповідності до положень ст. 80 Господарського процесуального кодексу України  прокурором під час  пред`явлення позовної заяви  заявлено клопотання  про його витребування у відповідача. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021 року у справі №910/13237/21 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Ткаченко Б.О.     
Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 271 Господарського процесуального кодексу  України   апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1  ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 1  ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до ч. 13  ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд констатує, що предметом оскарження є судова ухвала, котрою повернуто  позовну заяву заявникові.
Враховуючи, що п. 6 ч. 1  ст. 255 Господарського процесуального кодексу України, стосовно перегляду ухвали суду про повернення заяви позивачеві ( заявникові ), міститься в переліку ч. 2  ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, перегляд оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою В.о. заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 року у справі № 910/13237/21. Призначив до розгляду апеляційну скаргу В.о. заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 року у справі № 910/13237/21 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників своєю ухвалою від 22.09.2021 року. 
          Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга В.о. заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури  - задоволенню, з наступних підстав.
          Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Відповідно до п.3 ч.3  ст.162 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.          
Пунктом 8 ч. 3  ст. 162 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Згідно з ч.4  ст.174 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Відповідно до ч.3  ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому  статтею 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 3  ст. 74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Відповідно до  ст. 280 Господарського процесуального кодексу України  підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 року позовну заяву Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Державного підприємств "Радгосп "Виноградна долина" залишено без руху. Встановлено Вознесенській окружній прокуратурі Миколаївської обласної прокуратури строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду:    докази на підтвердження того, які заходи вжив прокурор та позивачі для отримання копій документів наведених у клопотанні про витребування доказів, а саме договору № 11 від 07.06.2019 РОКУ щодо виконання робіт по збиранню озимих культур (озимий ячмінь) на площі 727, 56 га.
                    На виконання вимог суду, що вказані в ухвалі від 18.08.2020 року про залишення позовної заяви без руху, прокурор  надав суду заяву про усунення недоліків з поясненнями та доповнення до позовної заяви, до якої було додано:
-          копію інформації ДП «Радгосп «Виноградна долина»  від 19.08.2019 року за вих. №43 та від 01.12.2020 року за вих. №103;
-          докази направлення інформації ДП  «Радгосп «Виноградна долина» від 19.08.1019 року за вих. №43 та від 01.12.2020 року за вих. №103.
          У вказаній заяві прокурор, зокрема, зазначив, що відповідно до наданої інформації від 19.08.2019 року за вих. №43 та від 01.12.2020 року за вих. №103 на підприємстві договір №11 від 07.06.2019 року - відсутній.
          При цьому, прокурор у вищевказаній заяві наголосив, що відсутність вказаного вище договору  також підтверджується  копією витягу з акту позапланової виїзної  ревізії окремих питань фінансово-господарської  діяльності  ДП  «Радгосп «Виноградна долина» за період з 01.01.2018 року по 31.12.2020 року, копією висновку аналітичного дослідження  Головного Управління ДПС у Миколаївській області  від 07.04.2021 року фінансово-господарської діяльності ДП  «Радгосп «Виноградна долина» щодо наявності ознак ймовірних  порушень пов`язаних з легалізацією (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом,  фінансування тероризму або зброї масового знищення, та інших правопорушень по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ролінс», які були долучені прокурором до позовної заяви.   
          З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що  прокурором  на виконання ухвали суду від 18.08.2021 року було надано  вичерпні пояснення  та докази, що прокурором  здійснено всі передбачені  Законом України «Про прокуратуру» дії, спрямовані  на отримання доказу у справі, а саме договору  №11 від 07.06.2019 року щодо виконання робіт  по збиранню озимих культур та надано пояснення  щодо неможливості  витребування такого доказу у відповідача. 
          Апеляційний господарський суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення від 18 листопада 2010 року (пункти 37-38) у справі «Мушта проти України», де зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
          Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження чи повернення апеляційної скарги, суди мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму, із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення. Відповідний висновок має бути зроблено із додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.
          ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04.12.1995 року).
          Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 року).
          Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
          При цьому, колегія суддів відзначає, що неподання доказів на обґрунтування клопотання  про витребування доказів  не може бути належною підставою для повернення позовної заяви на підставі ч.4  ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
          За вказаних обставин, оскільки висновок місцевого суду про те, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, що зазначені судом в ухвалі від 18.08.2021 року про залишення позовної заяви без руху є помилковим, місцевий суд безпідставно повернув позовну заяву на підставі ч.4  ст.174 Господарського процесуального кодексу України.
          Щодо звернення суду першої інстанції Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури на правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 щодо неможливості звернення прокуратури до суду в інтересах держави в особі державного підприємства, колегія суддів відзначає наступне.
          Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень  пункту  2 ч. 1  ст. 226 Господарського процесуального кодексу України  ( висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у п. 83 постанови від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 ).
          Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали місцевого суду згідно з  ст. 280 Господарського процесуального кодексу України.
          У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.           
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -                                                                                                         
                                                  ПОСТАНОВИВ:                    
           1. Апеляційну скаргу   В.о. заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 року у справі № 910/13237/21 задовольнити.          
           2.  Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2021 року у справі №910/13237/21 скасувати.
           3.  Матеріали справи №910/13237/21 повернути для розгляду до Господарського суду міста Києва.

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Сулім 

Судді                                                                                Б.О. Ткаченко

                                                                                О.М. Коротун