Справа № 446/830/20                                Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л. 
Провадження № 33/811/707/21                         Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді Белени А.В.,
з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності - адвоката Лущинець М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.06.2020 року,
встановив :
Постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.06.2020,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення, з врахуванням ч.2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 03 травня 2020 року о 01:05 год. по вулиці В.Великого, 89 в селі Сапіжанка, Кам`янка-Бузького району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Daewwo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного освідчення відмовився в присутності двох свідків.
Також, 03 травня 2020 року о 01:05 год. по вулиці В.Великого, 89 в селі Сапіжанка, Кам`янка-Бузького району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Daewwo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не переконався у безпечності свого маневру та не звернувся за допомогою до інших осіб здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2 належного водію ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Також 03 травня 2020 року о 01:05 год. по вул.В.Великого, 89 в с.Сапіжанка, Кам`янка-Бузького району, Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки “Daewwo Lanos” д.н.з. НОМЕР_1 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце даної пригоди не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції.
На постанову судді Стрілець Я.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати щодо визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та скасувати накладене на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням його права керувати транспортним засобом строком на 1 ріку. 
 
Апелянт зазначає, що строк апеляційного оскарження ним пропущений оскільки про прийняте рішення від довідався лише 27.04.2021 року коли ознайомився з матеріалами справи в суді першої інстанції. В судове засідання у 2020 році його ніхто не викликав, судову повістку та прийняте рішення йому не скеровували. Про існування такого рішення щодо нього йому стало відомо від працівників поліції 21.04.2021 коли його було зупинено на дорозі і йому повідомили, що він незаконно керує автомобілем через позбавлення його такого права. 
 
По суті апеляційних вимог пояснив, що він не керував 03.05.2020 в стані алкогольного сп`яніння так, як відносно нього 23.08.2019 було винесено Кам`янка-Бузьким районним судом постанова за ч.1 ст. 130 КУпАП про накладення на нього штрафу та позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 1 рік. Якби працівники поліції складали на нього протокол по закону то повинні були в вказати ч.2 ст. 130 КУпАП, а відтак і протокол від 03.05.2021 за ч.1 ст. 130 КУпАП і постанова суду від 04.06.2020 є незаконними. Судом першої інстанції не було належним чином повно та всебічно досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Мав намір про все повідомити суду, але його в судове засідання не викликали. У зв`язку з цим є всі підстави для закриття провадження у справі, по ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП
 
Заслухавши пояснення представника - адвоката Лущанець М.В., який просив поновити строк апеляційного оскарження, мотивуючи тим, що апелянт ОСОБА_1 не отримував копії постанови суду, а довідався про її існування 27.04.2021 при ознайомленні з матеріалами справи, а тому апелянт не знав про її зміст; а також посить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 в повному обсязі, вивчивши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику чи іншому учаснику процесу копії цієї постанови.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 04.06.2020, що свідчить про те, що відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем подання на неї апеляційної скарги, з врахуванням вихідних днів, є 15.06.2020.
Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.
Як вбачається зі справи про адміністративне правопорушення № 460/3558/19 судовий розгляд відбувся без участі ОСОБА_1 .
Покликання апелянта на те, що йому не було відомо про прийняте рішення, оскільки копію постанови йому не скеровували знайшло своє підтвердження, але не являється поважною причиною для поновлення строку апеляційного оскарження. Те, що апелянт поцікавився даною справою лише 26.04.2021 також не є поважною причиною для поновлення такого строку. Тобто, доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі, щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження з клопотання його поновлення, є безпідставні та необґрунтовані з врахуванням наступного.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.
Оскільки ОСОБА_1 даною справою не цікавився та проявив до неї свій інтерес лише 26.04.2021, тобто по сплину значного часу – через 10 місяців, після чого ним, відповідно, була подана апеляційна скарга з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови  суду першої інстанції, то, на переконання суду апеляційної інствнції, причини пропуску строку вказані в апеляційній скарзі не є поважними, а тому з урахуванням зазначеного вище вважаю, що є всі підстави  для відмови у поновлені строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апелянту.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив :
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку апеляційного оскарження постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.06.2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, за ст. ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП .
Апеляційну скаргу з додатками повернути ОСОБА_1 . 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена