Дата документу 01.12.2021 Справа № 322/674/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
     Єдиний унікальний №322/674/20             Головуючий у 1 інстанції Гасанбеков С.С. 
Провадження № 22-ц/807/415/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
01 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Крилової О.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Водоканал» на рішення  Новомиколаївського районного суду Запорізької області  від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1  про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У липні 2020 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.
В обґрунтування позову зазначено, що 23.06.2000 між ДКП «Водоканал» та Новомиколаївською селищною радою були укладені договір користування внутрішньоміськими мережами водопровідного господарства № 37/37 від 23.06.2000 та договір користування внутрішньоміськими каналізаційними мережами № 56 від 23.06.2000 зі змінами та доповненнями, на виконання яких Новомиколаївською селищною радою передано в користування КП «Водоканал» майно – внутрішньоміські водопровідні та каналізаційні мережі.
Відповідно до умов договору, мережі використовуються КП «Водоканал» за їх цільовим призначенням, тобто для постачання питної води та водовідведення в смт. Новомиколаївка.
В квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 . 
Відповідач користувався послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносив не в повному обсязі, і тому за період з 01.11.2009 по 31.07.2018 утворилась заборгованість в сумі 10900 грн. 89 коп., що підтверджується доданим розрахунком заборгованості.
Посилаючись на вищевикладене, просило суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10 900,89 грн. та судові витрати.
Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням КП «Водоканал» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вирішити питання судових витрат.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача,пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.
Матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2017 ОСОБА_1 уклала з КП «Водоканал договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.
Згідно з розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за договором від 07.12.2017 та довідкою, долученими позивачем до позовної заяви, за період з 01.07.2009 по 31.07.2018 відповідач має заборгованість за вказаним договором в розмірі 10900,89 грн., з яких 6 081,64 грн. – борг за холодне водопостачання, 4 819,25 грн. – борг за холодне водовідведення (а.с. 2-4).
Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24.06.2004 p. № 1875-IV
Як вбачається зі Статуту, основним видом діяльності комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям М.Запоріжжя й області питної води та водовідведення (а.с. 6).
Встановлено, що 23 червня 2000 року між ДКП «Водоканал» та Новомиколаївською селищною радою були укладені договір користування внутрішньоміськими мережами водопровідного господарства №37/37 від 23.06.2000р. та договір користування внутрішньоміськими каналізаційними мережами № 56 від 23.06.2000р. зі змінами та доповненнями, на виконання яких Новомиколаївською селищною радою передано в користування КП «Водоканал» майно -внутрішньоміські водопровідні та каналізаційні мережі. Відповідно до умов договору, мережі використовуються КП «Водоканал» за їх цільовим призначенням, тобто для постачання питної води та водовідведення в смт. Новомиколаївка (а.с.7-14).
Таким чином, на підставі вказаних документів, КП «Водоканал» надавав воду в квартиру АДРЕСА_2 ті здійснював прийняття стоків відповідача в комунальну каналізацію.
ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 23.04.2003 року по теперішній час (а.с. 21).
За вказаною адресою для обліку наданих послуг відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 .
Водночас, заяв щодо не проживання за вищевказаною адресою, претензій щодо ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати матеріали справи не містять.
Відповідач у встановленому законом порядку мав змогу відмовитись від отримання комунальних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної води та водовідведення), проте не скористалася цією можливістю, а навпаки, періодично вносила оплати за отримані послуги, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с. 4).
Таким чином, нарахування за надані послуги КП «Водоканал» по особовому рахунку № НОМЕР_1 здійснюються з дотриманням вимог чинного законодавства та нормативних документів. 
Факт надання послуг позивачем та отримання їх відповідачем є безспірним та беззаперечним, проте відповідач ухиляється від сплати послуг в повному обсязі, які фактично були спожиті. 
В силу приписів Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, яка має, як права, так і обов`язки.
Оскільки відповідач отримувала послуги, але не сплачувала за них, утворилась заборгованість за послуги за період з 01.07.2009р., тобто до укладення договору, тому КП «Водоканал» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу за період з 01.07.2009р. по 31.07.2018р. 
На підтвердження надано розрахунок, по особовому рахунку № НОМЕР_1 , оформленому на ОСОБА_1 , з відображенням нарахувань за період 01.07.2009р. по 31.07.2018р.
Відповідно до ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
У ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 p. № 1875-IV (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов`язань.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, в якій зазначено, що відсутність договору з позивачем не позбавляє обов`язку оплати за надані послуги, та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) та у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019року у справі №642/2858/16 (провадження № 61-26204св18).
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р., п. 2 ч. 1 ст. 9 закріплено норму, яка відображає зроблений ВСУ висновок, відповідно до якого споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, укладення відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг лише 07.12.2017 р. не звільняє від сплатити заборгованості, нарахованої за послуги, якою він користувався до укладення договору. 
Відсутність договору до 07.12.2017 р. само по собі не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від оплати послуг у повному обсязі, тобто не є підставою для невиконання зобов`язань.
Згідно до даних договору, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що, породжує обов`язки власника з утримання майна, що йому належить, в тому числі зі сплати комунальних послуг.
КП «Водоканал» надає воду і здійснює прийняття стоків в комунальну каналізацію відповідачу.
Відповідач, в свою чергу, як споживач комунальної послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в період з 01.11.2009 р. по 31.07.2018 р. користувався послугами, які надавалися КП "Водоканал", а тому зобов`язаний сплачувати за надані послуги, однак, сплачував за надані послуги не в повному обсязі, що привело до утворення заборгованості.
Оскільки відповідач користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про доведеність позовних вимог та наявність підстав для скасування рішення суду згідно з вимогами п.2,4 ч.1 ст.376 ЦПК України та задоволення позову Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в розмірі 10 900,89 грн.
За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України КП «Водоканал» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2102 грн. та суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, в розмірі 3153 грн.
Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» задовольнити.
Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2020 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.
Позов Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в сумі 10900 грн. 89 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» судові витрати в сумі 5 255 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: