Справа № 150/236/21
Провадження № 22-ц/801/2570/2021
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цимбалюк Л. П.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року	Справа № 150/236/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О., 
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ковальчук Анни Сергіївни на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Замостянський відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально – Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), про зміну розміру стягуваних аліментів,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року  ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до   ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Замостянський відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально – Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), про зміну розміру стягуваних аліментів, в якому просив змінити розмір стягуваних аліментів із 1/3 частини усіх видів заробітку і доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку що стягуються на підставі рішення Харцизького міського суду Донецької області від 05.10.2011 року для утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частини усіх видів заробітку і доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до рішення Харцизького міського суду Донецької області від 05.10.2011 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 він вдруге одружився та в новому шлюбі у нього народилась донька  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2020 року з позивача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини всіх видів його заробітку.
Крім того зазначив, що у 2020 році його було звільнено з роботи, у зв`язку з чим не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначеному судом розмірі.
Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року позов задоволено.
Змінено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Харцизького міського суду Донецької області від 05.10.2011 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_6 для утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину усіх видів заробітку і доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Допущено рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Ковальчук А.С. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітній син – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.
Згідно рішення Харцизького міського суду Донецької області (справа №2-1228/2011) вирішено стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_7 аліменти для утримання неповнолітньго сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
05.10.2011 року Харцизьким міським судом Донецької області видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти для утримання неповнолітньго сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно постанови державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 25.07.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1228/2011, виданого 05.10.2011 Харцизьким міським судом Донецької області (ВП №39050442) (а.с. 8).
Із копії заяви відповідача, адресованої начальнику Замостянського відділу ДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, вбачається, що у зв`язку із укладенням шлюбу її прізвище змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с. 6).
29.12.2012 року між позивачем укладено шлюб із ОСОБА_10 , від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась донька ОСОБА_5 .
Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/15049/20 із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_10 ухвалено стягнути аліменти для утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
19.11.2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліменти для утримання доньки – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно постанови державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м. Хмельницький) від 18.12.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/15049/20, виданого 19.11.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області (ВП №63953478) (а.с. 7).
Із розрахунку, проведеного державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м. Хмельницький) вбачається, що станом на 31.03.2021 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 становить 126 543 грн. 05 коп. (а.с. 12), заборгованість по сплаті аліментів для утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 складає 25 396 грн. 50 коп. (зворотній бік а.с. 12).
Як свідчить копія наказу директора ТОВ «Вінницька Дистриб`юційна Компанія» від 04.05.2020 №12К, ОСОБА_2 із займаної посади вантажника з 04.05.2020 року звільнено за угодою сторін відповідно до п.п.1 ст.36 КЗпП України (а.с. 9).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача змінився сiмейний стан, врахував стягування з нього аліментів на утримання дитини, народженої від іншого шлюбу.
Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що в нього такий фінансовий стан, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, оскільки з нього стягуються ще аліменти на утримання доньки від іншого шлюбу, тобто посилався на зміну не тільки матеріального, а й сімейного стану.
Апеляційний суд зауважує, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
За змістом ст.182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що в нього змінився сімейний стан, з нього стягуються аліменти на дитину від іншого шлюбу, а також те, що його було звільнено з постійного місця роботи.
Проте, на думку колегії суддів, позивачем не доведено належними засобами доказування виключні обставини щодо неможливості здійснення виплати аліментів на сина у раніше визначеному судом розмірі.
Крім того, згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.
В цьому контексті колегія суддів констатує, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини в іншому шлюбі, та сплату на її утримання аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).
Колегія суддів вважає, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, визначений раніше судовим рішенням розмір аліментів в розмірі 1/3 частки від доходу сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру та не позбавить позивача матеріального забезпечення.
Доводи позивача щодо складного матеріального становища апеляційний суд оцінює критично, оскільки відповідно до наказу директора ТОВ «Вінницька Дистриб`юційна Компанія» від 04.05.2020 №12К, ОСОБА_2 звільнено із займаної посади вантажника з 04.05.2020 року.
З позовом про зміну розміру стягуваних аліментів позивач звернувся лише через рік після його звільнення та як він вважає погіршення його матеріального становища. Крім того колегія суддів зауважує, що позивачем, який є особою працездатного віку, не було надану суду доказів на підтвердження дій, спрямованих на пошук ним роботи, зокрема звернення до центру зайнятості, та відповідно останній не ставав на облік по безробіттю.
Поряд з іншим, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, позивач нехтував своїм обов`язком по утриманню неповнолітнього сина, починаючи з липня 2013 року, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 126 543,05 грн, тобто навіть будучи офіційно працевлаштованим, ОСОБА_2 не сплачував аліменти у визначеному рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 05.10.2011 року.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з чим скасовує рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, згідно п.3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та приймає нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ковальчук Анни Сергіївни задовольнити.
Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Замостянський відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально – Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), про зміну розміру стягуваних аліментів - відмовити.
Компенсувати  ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , за рахунок держави судовий збір в розмірі 1362,00 грн, сплачений останньою за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                         В.П. Рибчинський
Судді:                                         Л.О. Голота
                                                                       Т.О. Денишенко