ПОСТАНОВА
Іменем України

27 жовтня 2021 року 
Київ
справа №759/6651/16-а
адміністративне провадження № К/9901/45516/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №759/6651/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві   про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м.Києва від 24 листопада 2016 року (у складі головуючого судді - Петренко Н.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року (суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Бужак Н. П., суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. 11 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Правобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:
1.1. визнати протиправним  рішення щодо відмови здійснити перерахунок у зв`язку з переходом з одного виду пенсії на іншу по втраті годувальника на підставі виписок з акта огляду ЛТЕК №2587 серії АОО №234988 від 14.10.1965 року, довідки МСЕК №1155 серії КВ-1 №003309 від 13.11.2009 року та поданої заяви від 02.12.2015 року, затвердженого зразка пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 
1.2. зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії по втраті годувальника з урахуванням фактично проведених виплат відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.12.2015 року.
2. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.12.2015 року надіслала поштою до відповідача заяву про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника шляхом заповнення відповідної форми. Своїм розпорядженням № 107360 від 22.12.2015 року відповідач відмовив позивачу в перерахунку через перехід з одного виду пенсії на інший.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки вона стала інвалідом у дитинстві, тобто у віці до 18 років. В таких випадках присвоюється статус «інвалід з дитинства/інвалід захворювання чи каліцтва одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій», а особі що стала інвалідом після 18 років - «інвалід загального/професійного захворювання» без зазначення «дитинства». 
Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.
4. Рішення судів мотивовані тим, що пенсійний орган не мав правових підстав для прийняття рішення про переведення позивачки на пенсію по витраті годувальника у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів про настання інвалідності у віці до 18 років.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
6. Касаційна скарга аргументована тим, що суди попередніх інстанцій не дослідили та не надали правової оцінки документам, які містяться у матеріалах пенсійної справи, що підтверджують факт набуття позивачкою інвалідності до досягнення 18 років.
7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від  27 лютого 2017 року  відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою. 
8. 23 березня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду. 
9. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2018 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: Гімон М.М. - головуючий суддя, Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
10. У зв`язку зі зміною спеціалізації  судді-доповідача Гімона М.М. (відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14), розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі №    759/6651/16-а. 
11. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Стрелець Т.Г., судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.
12. Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а  рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
13. Верховний Суд ухвалою від 26 жовтня 2021 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Правобережному об`єднаному Управління пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком при повному стажі.
15. 02.12.2015 року позивачка подала заяву про переведення її з одного виду пенсії на інший, а саме - з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.
16. Листом від 18.12.2015 року №2724/6-п Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивачку, що в матеріалах пенсійної справи є дані про настання інвалідності 3 групи, причина: інвалідність з дитинства, згідно виписки із актів огляду МСЕК, серія АОО №234988 з 14.10.1965 року довічно, серія КВ-1 №003309 з 13.11.2009 року довічно, тобто після досягнення позивачкою 18 років.  Позивач не подала документів, на підставі яких вона визнана інвалідом дитинства до досягнення 18 років або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення 18 років (висновок про час настання інвалідності). Отже, підстав для переведення позивачки з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника немає.
17. Київський міський центр медико-соціальної експертизи листом повідомив, що в 1965 році довідка до акту огляду МСЕК ф. 157-2/0 не існувала.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
19. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
20. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
21. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
22. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 29 грудня 2019 року № 394-IX.
23. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла наступних висновків.   
24. Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Частиною 2 статті 36 даного Закону передбачено, що непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника вважаються зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регулюються Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (надалі Порядок).
Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків померлому годувальнику або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.
Згідно пункту 2.18 розділу ІІ Порядку визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).
Тобто, право на призначення пенсії по втраті годувальника особа, якій призначається пенсія, набуває лише за умови надання виписки з акта огляду в МСЕК та висновку МСЕК про те, що вона могла бути визнана інвалідом до досягнення 18 років. Тобто є два випадки для призначення пенсії такого виду пенсії: як встановлення особі інвалідності до досягнення нею 18 річного віку, так і настання інвалідності у віці до 18 років.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що встановлення категорії «інвалідність з дитинства» МСЕК особам ще до їх повноліття чинним законодавством не передбачено.
За ч. 3 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16 листопада 2000 року №2109 причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням інвалідам з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.
Так, відповідно до пункту 1 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 3 грудня 2009 року, медико-соціальна експертиза хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам проводиться з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Таким чином, статус «інвалід з дитинства» встановлюється в день надходження до комісії документів виключно після 18 років.
У касаційній скарзі позивач просить направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки, як вона вважає, суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином виписку з акта огляду ЛТЕК № 2587 серії АОО №234988 від 14.10.1965 року, виписку з акта огляду МСЕК №1155 серії КВ-1 №003309 від 13.11.2009, виписки з розпоряджень про перерахунок пенсій.
Разом з тим, такі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, вказані документи були об`єктом дослідження судів. 
Зокрема, суди встановили, що позивачка для переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника надала довідку серії АОО №234988 від 14.10.1965 року, якою її було визнано інвалідом ІІІ групи безстроково. Причина інвалідності - захворювання дитинства.
Судами встановлено, що при зверненні до МСЕК 14.10.1965 року у віці після 18 років, позивачці встановили категорію «Інвалід з дитинства», про що свідчить письмовий витяг з офіційного експертного рішення ЛТЕК про встановлення інвалідності - виписка з акту огляду ЛТЕК № 2587 серії АОО № 234988, видана ЛТЕК № 4 Залізничного району м. Києва на ім`я ОСОБА_2 , дата огляду - 14.10.1965 року, діагноз глухота на обидва вуха з дитинства, група інвалідності - третя, строк переогляду - без переогляду. 
Причиною інвалідності є визнане захворювання, перенесене у дитинстві.
У зв`язку із зазначеним 25.10.1965 року позивачці була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956 року. 
В графі «Причина інвалідності» розпоряджень про перерахунок пенсій зазначено - став інвалідом у дитинстві, а в графі «Дата встановлення інвалідності» - 14.10.1965 р.
Таким чином, вказаними вище документами підтверджується те, що позивачка має медичні показання для визнання особою з інвалідністю до 18-ти років. 
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у перерахунку (через перехід з виду на вид) пенсії по втраті годувальника із посиланням на відсутність документів, згідно яких позивачка визнана інвалідом з дитинства до досягнення 18-ти років або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення 18-ти років. 
Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вказана правова позиція відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №302/1149/16-а, прийнятої у подібних правовідносинах.
25. Частиною першою статті 351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
26. З огляду на викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій слід скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Визнати протиправним рішення щодо відмови здійснити перерахунок у зв`язку з переходом з одного виду пенсії на іншу по втраті годувальника на підставі виписок з акта огляду ЛТЕК №2587 серії АОО №234988 від 14.10.1965 року, довідки МСЕК №1155 серії КВ-1 №003309 від 13.11.2009 року та поданої заяви від 02.12.2015 року, затвердженого зразка пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії по втраті годувальника з урахуванням фактично проведених виплат відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.12.2015 року.
27. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
28. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Святошинського районного суду м.Києва від 24 листопада 2016 року  та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року по справі №759/6651/16-а - скасувати.
Ухвалити по справі нове рішення. 
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати протиправним рішення Правобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві    про відмову здійснити перерахунок у зв`язку з переходом з одного виду пенсії на іншу по втраті годувальника на підставі виписок з акта огляду ЛТЕК №2587 серії АОО №234988 від 14.10.1965 року, довідки МСЕК №1155 серії КВ-1 №003309 від 13.11.2009 року та поданої заяви від 02.12.2015 року, затвердженого зразка пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Зобов`язати Правобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м.Києві    здійснити перерахунок та виплату позивачці пенсії по втраті годувальника з урахуванням фактично проведених виплат відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02.12.2015 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко
                                                                      Л.В. Тацій