КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Унікальний номер справи: 756/5947/21                                                     Постанова винесена суддею Луценко О.М.
Номер апеляційного провадження: 33/824/2746/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
06 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Худик М.П., за участю:
 
захисника                                                     Гринюка О.М.
 
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року, стосовно 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:        АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 
 
в с т а н о в и в: 
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року  ОСОБА_1 притягнуто до адмінстративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено на нього штраф на користь держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі             454 грн. 00 коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 28 березня 2021 року о 19:30 год., керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві, по пр.-ту Оболонському, 31, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року постановленою з порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування своїх вимог, апелянт вказує на те, що обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції, не відповідають дійсності та є повністю протилежними тим обставинам і діям, які відбувалися насправді. 
Так, ОСОБА_1 зазначає, що вимога працівників поліції щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння є незаконною та необґрунтованою, оскільки він не перебував за кермом автомобіля «Mitsubishi Pajero»,             д.н.з. НОМЕР_2 та не керував ним, а за кермом перебувала його цивільна дружина ОСОБА_2 , проте їй не було запропоновано пройти такий огляд, що, як вбачається з апеляційної скарги, підтверджується записами з камер, які розташовані у цій місцевості, які працівники патрульної поліції не перевіряли. Також, згідно доводів апеляційної скарги, дану обставину також може підтвердити ОСОБА_2 , яка надавала пояснення в суді першої інстанції, проте суд їх проігнорував.
Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , з відеозапису з бодікамери патрульного, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що він стояв (знаходився) на парковці коли приїхали працівники поліції та не перебував за кермом автомобіля, що на думку апелянта, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджується ОСОБА_1 і з зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 139756 твердженням про те, що він відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, та звертає увагу суду на ту обставину, що він відмовився від проходження огляду саме за допомогою пристрою Драгер та просив працівників поліції поїхати до медичного закладу для проходження огляду, але йому було відмовлено. На думку апелянта, дії працівників поліції є грубим порушенням чинного законодавства, що регламентує порядок проходження такого огляду.
Дана обставина, як вбачається з апеляційної скарги, не була досліджена судом першої інстанції та не врахована при винесенні постанови про притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Посилається апелянт і на порушення місцевим судом вимог                     ст. 33 КУпАП, оскільки з тексту постанови не вбачається, що суд першої інстанції при винесенні рішення врахував особу порушника, його майновий стан, пом`якшуючі обставини при обранні виду адміністративного стягнення, а відтак, на переконання ОСОБА_1 , постанова Оболонського районного суду   м. Києва від 12 травня 2021 року в цій частині є необґрунтованою та формальною.
ОСОБА_1 та його захисник Гринюк О.М. в судове засідання 06 жовтня 2021 року вчетверте не з`явились, про час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, адвокат Гринюк О.С. направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема у зв`язку з перебуванням у відпустці, хворобою, прийманням участі в іншій справі, захворюванням на COVID та перебуванням на самоізоляції. Жодних доказів на підтвердження вказаних у клопотаннях обставин долучено не було, а тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі останніх, оскільки відсутні докази, які б підтвердили поважність причин неявки, при цьому їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , адвоката Гринюка О.М., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі.
При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимог вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. 
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, за обставин, викладених у постанові судді, всупереч доводам апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 139756 від 28 березня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 28 березня 2021 року о 19 год. 30 хв. в м. Києві, по пр-ту Оболонському, 31, керував автомобілем марки MITSUBISHI PAJERO з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. У присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестеру Драгер на місці зупинки, та від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);
- поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що 28.03.2021 року о 19 год. 30 хв. в м. Києві по пр. Оболонський, 31, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності водій ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР» та у лікаря-нарколога відмовився (а.с. 3);
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з яких вбачається, що вони 28.03.2021 року перебували на прибудинковій території (автостоянці). Приблизно о 19 год. 30 хв. на автомобілі Мітсубісі Паджеро, д.н.з. НОМЕР_2 приїхав чоловік у нетверезому стані, та запитав у них де йому паркуватися, на що останні порадили йому знайти вільне місце. Не послухавши поради він заїхав на вільне місце крізь два парковочних бар`єри, вирвавши один з асфальту (а.с. 4, 5, 6, 7);
 - відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівникам патрульної поліції, які прибули на виклик за адресою: м. Київ,    пр-т Оболонський, 31, п`ятеро свідків вказали, що ОСОБА_1 приїхав на автомобілі «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_2 за вказаною адресою в нетверезому стані та пошкодив бар`єр парковочного місця. Працівниками патрульної поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився (а.с. 12).
Вказаний відеозапис в повному обсязі спростовує доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що він відмовився від проходження огляду саме за допомогою пристрою Драгер та просив працівників поліції поїхати до медичного закладу для проходження огляду, але йому було відмовлено.
Що стосується доводів ОСОБА_1 з приводу того, що він не перебував за кермом автомобіля «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_2 та не керував ним, то вказана обставина спростовується поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, як поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що з камер відео спостереження видно як ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Крім того, з вказаного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 взагалі заперечував факт керування транспортним засобом у цей день та вказував, що приїхав з дружиною напередодні, були тверезі, поставили автомобіль, пізніше зазначав, що прийшов на парковку, щоб взяти речі з автомобіля.
Дані обставини вказують на непослідовність позиції ОСОБА_1 щодо події, який в апеляційні скарзі вказував, що за кермом перебувала його цивільна дружина ОСОБА_2 .
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого місцевим судом рішення.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими, якими в повній мірі підтверджується вина           ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
               Суддя
Київського апеляційного суду                                                           М.П. Худик