ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1747/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №697/863/21 Категорія: 311000000 	Євтушенко Б.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 листопада 2021 року Черкаський апеляційний суд  в складі колегії суддів судової палати з  розгляду цивільних справ :

Головуючого         Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                 Василенко Л.І., Єльцова В.О.
        
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - ПСП «Яблуневий сад»;
особа, яка подає апеляційну скаргу – ОСОБА_1 

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» адвоката Бовшика Миколи Юрійовича на додаткове рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 року, постановлене під головуванням судді Євтушенко Б.В. у приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області, 27.07.2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку, -

в с т а н о в и в :

 
       26.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку.
       Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсацій за невикористані відпустки – задоволено частково.
       Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад», місцезнаходження: Черкаська область, Канівський район, с. Яблунів, вул. Колгоспна, 1, код ЄДРПОУ 32342775 на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку заробітної плати та лікарняних при звільненні за період з 20.08.2020 року по 13.01.2021 року у розмірі 12161,25 грн.
       В решті позовних вимог – відмовлено.
       Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад», місцезнаходження: Черкаська область, Канівський район, с. Яблунів, вул. Колгоспна, 1, код ЄДРПОУ 32342775 на користь держави судовий збір в розмірі 121,61 грн.
       Сплату судового збору у розмірі 1814,48 грн. віднесено на рахунок держави.
       30.07.2021 року на адресу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від представника ПСП «Яблуневий сад» - адвоката Бовшика М.Ю. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить суд винести додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14057,85 грн. (15000 грн. витрат х 93,719% (пропорційно заявлених вимог).
       В обґрунтування заяви представник відповідача вказує, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.07.2021 року позов ОСОБА_1 до ПСП «Яблуневий сад» задоволено частково, стягнуто з ПСП «Яблуневий сад» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку заробітної плати та лікарняних при звільненні у розмірі 12161,25 грн., а в решті позову відмовлено.
       Під час розгляду справи відповідач надав суду відзив на позовну заяву, до якого додав докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн., а саме такі докази: копію договору про надання правової допомоги, квитанцію про сплату витрат за надання професійної правничої допомоги, розрахунок витрат на правову допомогу, акт прийому-передачі виконаних робіт, детальний опис виконаних робіт адвокатом.
       Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог;
       При ухваленні рішення суду, судом не було вирішено питання стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
       В рішенні суду було зазначено, що відсоткове співвідношення задоволених позовних вимог та ціни позову складає 6,281%. 
       Тобто з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 93,719% (100% - 6,281%) понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, що в грошовому виразі складає 14057,85 грн. (15000 грн. витрат х 93,719 %).
       Додатковим рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2021 року заяву представника відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» - адвоката Бовшика Миколи Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсацій за невикористані відпустки – задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад», код ЄДРПОУ 32342775, місцезнаходження: Черкаська область, Канівський район, с. Яблунів, вул. Колгоспна, 1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3748,76 грн. (три тисячі сімсот сорок вісім гривень 76 коп.) В решті заяви – відмовлено.
       Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , представник ПСП «Яблуневий сад» адвокат Бовшик М.Ю. оскаржили додаткове рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційні скарги. 
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з врахуванням часткового задоволення заяви представника відповідача щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, вважає за необхідне додатково зазначити про хибність такого додаткового рішення суду, як такого, що не ґрунтується на вимогах закону, та не підтверджується належними доказами з боку представника відповідача.
       На думку ОСОБА_2 , поза увагою суду залишилась поведінка відповідача та його представника, які всупереч покладеним на них обов`язкам, не надали жодних документів на підтвердження своїх позиції.
       В апеляційній скарзі зазначається, що витрати на професійну допомогу також відносяться до переліку судових витрат, від сплати яких звільнена позивач.
       Що стосується оцінки, викладених позивачем доводів стосовно відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 , то суд їх також проігнорував, показавши свою упередженість до оцінки наданих сторонами доказів, та того, що викладені позивачем аргументи взагалі не враховані попри наявні порушення законодавства з боку представника відповідача ОСОБА_3 .
       Відсутність в договорі про надання правничої допомоги посилання на конкретну справу, в якій адвокату доручено представляти інтереси клієнта, є підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу, що підтверджується позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час винесення 15 травня 2018 року постанови по справі № 821/1594/17.
       Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що суд в оскаржуваному рішенні не надав жодних доводів того, чому він вважає за можливе проігнорувати викладені у постанові від 15.05.2018 року по справі 821/1594/17 доводи та позицію Касаційного адміністративного суду, посилаючись лише на загальні положення представника відповідача ОСОБА_3 за договором. Ціна в договорі про надання правової допомоги ОСОБА_3 не зазначена та у п. 4.1 присутнє лише посилання на те, що «розмір гонорару встановлюється в розмірі, що визначається в розмірі за домовленістю».
       Будь-якої додаткової угоди до зазначеного договору з посиланням на номер справи, у якій він представляє інтереси відповідача та розмір гонорару ОСОБА_3 не надав, підтверджуючи те, що розмір гонорару між ним та відповідачем по суті - є неузгодженим, вважає позивач.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить додаткове рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 року по справі № 697/863/21 скасувати.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги ПСП «Яблуневий сад» адвокат Бовшик М.Ю. зазначає, що суд першої інстанції всупереч висновкам правової позиції Великої Палати Верховного Суду (справа № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19) самостійно визначив, що розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг за кількістю витраченого часу.
       Суд не навів жодного мотиву та аргументу, як на підставу для зменшення розміру витрат на правову допомогу, самостійно встановив час, який потрібен для виконання робіт з надання правової допомоги у цій справі.
        ОСОБА_3 звертає увагу, що у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду вказано, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритм дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.
       Представник скаржника вказує, що детальний опис робіт від 26.05.2021 року був погоджений керівником ПСП «Яблуневий сад», що додатково підтверджує реальність та необхідність затраченого часу на правову допомогу.
Таким чином, представник відповідача ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив надані письмові докази, не дав їм належної оцінки, безпідставно не аргументовано мотивував зменшення розміру витрат на правову допомогу, та виніс рішення з порушенням норм процесуального права, а також неправильно застосував норми матеріального права, а тому вказане рішення суду підлягає скасуванню.
       В апеляційній скарзі представник ПСП «Яблуневий сад» адвокат Бовшик М.Ю. просить скасувати додаткове рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПСП «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану відпустку. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПСП «Яблуневий сад» витрати на професійну правову допомогу в розмірі 14 057,85 грн.
       07 вересня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ПСП «Яблуневий сад».
       У відзиві позивач вказує, що зазначена категорія справ зазвичай розглядається без участі сторін в порядку спрощеного провадження, то зазначені ОСОБА_3 витрати на послуги адвоката для відповідача не були фактичними та неминучими, а їх розмір не є обґрунтованим, зважаючи на складність справи та її незначність для відповідача.
       Крім того, у відзиві ОСОБА_1 вказує, що звільнена від сплати судових витрат, як на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так і в силу п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» бо є громадянином, віднесеним до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
       З урахуванням чинного законодавства, ОСОБА_1 вважає, що в силу звільнення від сплати судових витрат, не може бути покладено на позивача відшкодування понесених відповідачем витрат, які до того ж належними доказами з боку відповідача та його представника не підтверджено.
       У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу представника ПСП «Яблуневий сад» адвоката Бовшика М.Ю. на додаткове рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 року по цивільній справі № 697/863/21 за позовом ОСОБА_1 до ПСП «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за невикористану відпустку залишити без задоволення.
       15 вересня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ПСП «Яблуневий сад» адвоката Бовшика М.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу. 
       В обґрунтування доводів відзиву зазначається, що в апеляційній скарзі скаржник висловлює свої припущення щодо правової позиції відповідача, лінії захисту та процесуальної поведінки, як і в нинішній справі, так і в справі № 697/1450/20, тим самим помилково об`єднуючи їх в одне провадження. Рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції у справі № 697/1450/20 мають для даної справи лише преюдиційне значення.
       У відзиві представник відповідача зазначає, що доводи скаржника про те, що договір № 62 про надання правової допомоги від 31.08.2020 року не містить істотну умову договору – ціну, то згідно п. 4.3. договору, суми гонорару зазначаються адвокатом в актах про надання професійної правничої допомоги, і згідно п. 4.5 договору, за наявності зауважень щодо обсягу наданої професійної правничої допомоги та /або суми гонорару, зазначеної адвокатом в акті, клієнт повинен повернути акт.
       Зазначається, що порядок обчислення адвокатського гонорару, як погодинної оплати, відображено у Детальному описі робіт, виконаних адвокатом, від 26.05.2021 року, який погоджений керівником ПСП «Яблуневий Сад». Сума 15 000 грн. погоджена сторонами договору у акті прийому-передачі виконаних робіт від 26.05.2021 року, підписаного сторонами договору, до договору № 62 від 31.08.2020 року. У цьому акті прийому-передачі виконаних робіт до договору зазначено, що даний акт є підставою для проведення розрахунків за договором № 62 від 31.08.2021 року. В детальному описі робіт та акті-прийому передачі виконаних робіт було зазначено посилання на справу № 697/863/21.
       Отже, на думку представника відповідача, твердження скаржника про те, що договір № 62 про надання правової допомоги від 31.08.2020 року не містить істотну умову договору – ціну, всупереч вимогам ст. 180 ГПК України є недоречним, оскільки договір про надання правової допомоги не є господарським договором, а його форма, зміст, обов`язкові умови визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не нормами Господарського кодексу України. 
Крім того, у відзиві представник відповідача зазначає, що твердження скаржника про те, що вона повністю звільнена від сплати судових витрат є помилковим. Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» визначає коло осіб, що звільнені від сплати судового збору, а не судових витрат. Вказані поняття не є тотожними.
       В цілому доводи скаржника, на думку представника відповідача, не заслуговують на увагу, нічим не підтверджуються, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди позивача з рішенням суду.
       У відзиві представник ПСП «Яблуневий сад» адвокат Бовшик М.Ю. просить винести постанову, якою залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.07.2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану відпустку. Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий Сад» витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 
       Згідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
       Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з   наступних підстав.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Додаткове рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки додатковим рішенням вирішувалося питання судових витрат щодо стягнення судових витрат за надання правової допомоги позивачу адвокатом під час розгляду справи в суді першої інстанції .
       Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ПСП «Яблуневий сад» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 748,76 грн., суд першої інстанції виходив з неспівмірності зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг кількість витрачених годин, а відтак, прийшов до висновку про зменшення їх кількості за надані послуги до 2 годин, що дорівнює 4000 грн. ( 2 год. х 2 тис грн.. за 1 год.), а саме: консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно-правових документів, та реєстру судових рішень з 2 годин до 30 хвилин; вивчення та надання правової оцінки письмовим документам, поданих адвокату клієнтом з 3 годин до 30 хвилин; підготовка відзиву на позовну заяву з 2 годин 30 хв. до 1 години.
       Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сума судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з позивача складає 3748,76 грн. (4000 грн. х 93,719% (пропорційно розміру відмовлених вимог).
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає його такими, що відповідає обставинам справи та вимогам закону, принципу розумності та справедливості, судом не допущено порушення норм процесуального права при прийнятті додаткового рішення, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування додаткового рішення згідно доводів та вимог апеляційних скарг.
       Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
       Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
       Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
       Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
       Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
       Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
       Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
       Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
       За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
       Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
       Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
       Обов?язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
       Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
       Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.
       Колегія суддів апеляційного суду вважає, що представником відповідача недостатньо обґрунтовано саме той розмір витрат на правову допомогу, який він просить стягнути з позивача при вирішення трудового спору щодо затримки розрахунку стягнення середнього заробітку, тому суд першої інстанції і врахував всі обставини справи та частково задовольнив як вимоги позивача, так і вимоги відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
       При визначенні суми конкретного відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04).
       У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
       Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
       На думку колегії суддів апеляційного суду, загальний розмір витрат у сумі 3748,76 грн., є співмірним та справедливим щодо обох сторін, враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки судом також в рази зменшено розмір стягнення середнього заробітку, який стягнуто на користь позивача, дії відповідача та не проведення вчасно розрахунку з позивачем в трудовому спорі, що колегія суддів апеляційного суду вважає відповідає принципу співмірності виконаній роботі адвоката відповідача та малозначності даної справи.
З урахуванням викладеного, враховуючи складність справи та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом під час розгляду справи у суді першої інстанції час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, а також співмірність розміру судових витрат із ціною позову, колегія суддів апеляційного суду вважає, що з ОСОБА_2 на користь ПСП «Яблуневий сад» правомірно стягнуто витрати за надання професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 3748,76 грн. Тому доводи скаржника є безпідставними і не підлягають задоволенню апеляційним судом.
       Спростовуючи доводи позивача стосовно того, що договір про надання правової допомоги № 62 від 31.08.2021 року не містить посилання на номер судової справи, а отже, не підтверджує судові витрати відповідача по справі, суд першої інстанції вірно зазначив, що у Акті прийому-передачі виконаних робіт від 26.05.2021 року до договору та детальному описі робіт, виконаних адвокатом, від 26.05.2021 року зазначено про те, що адвокат надав, а відповідач прийняв роботи, виконані адвокатом Бовшиком М.Ю. по справі № 697/863/21.
       Твердження скаржника про те, що договір № 62 про надання правової допомоги від 31.08.2020 року не містить істотну умову договору – ціну, всупереч вимогам ст. 180 ГПК України є недоречним, оскільки договір про надання правової допомоги не є господарським договором, а його форма, зміст. Обов`язкові умови визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не нормами Господарського кодексу України, що вірно вказано представником відповідача та з даними доводами погоджується апеляційний суд.
       Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе зазначити, що обов?язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
       Згідно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 не довела належними, допустимими та достовірними доказами того факту, що сума в розмірі 3748,76 грн. не відповідає співмірності виконаній роботі адвоката відповідача, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги щодо відмови у стягненні витрат за правничу допомогу з позивача на користь відповідача.
       Доводи скаржника ОСОБА_2 стосовно незаконності додаткового рішення від 12 серпня 2021 року зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував.
       Доводи скаржника ОСОБА_3 стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив надані письмові докази, не надав їм належної правової оцінки, безпідставно не аргументовано мотивував зменшення розміру витрат на правову допомогу, не підлягають до задоволення, оскільки, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, малозначності справи, може обмежити такий розмір з огляду, на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
       Вищезазначене правове обґрунтування надає можливість суду ефективно захистити порушені права заявника, забезпечити реалізацію принципу цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, але у порядку, передбаченому законом.
       Наведені адвокатом Бовшиком М.Ю. в апеляційній скарзі доводи були також предметом дослідження суду першої інстанції з наданням належної правової оцінки всім фактичним обставинам даної справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
       Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи, норми права, наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження витрат на правничу допомогу, керуючись нормами ст. 141 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг щодо скасування додаткового рішення суду   першої інстанції, яким   вирішено питання судових витрат в частині стягнення коштів за надання правничої допомоги адвокатом, та прийняття   нового рішення про відмову у   стягненні судових, витрат з відповідача на користь позивача.
       За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив   додаткове рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПСП «Яблуневий сад» судових витрат на правничу допомогу в сумі 3748,76 грн. відповідно до вимог чинного законодавства, судом не допущено порушення норм процесуального права при прийнятті додаткового рішення, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування додаткового рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги.
       З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, висновки суду стосуються лише питання стягнення   судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом, які не були вирішені судом при ухваленні рішення по суті розглянутих позовних вимог, яким частково задоволено вимоги позивача, а тому суд відповідно до вимог закону при частковому задоволенні позовних вимог позивача стягнув частково судові витрати з позивача на користь відповідача додатковим рішенням.
       З огляду на вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі додаткове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційних скарг не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому додаткове рішення суду першої інстанції щодо вирішення питання стягнення судових витрат слід залишити без змін, а апеляційні скарги – без задоволення.
       Враховуючи, що розгляд справи здійснено у письмовому провадженні, додаткове рішення залишено без змін, а апеляційні скарги обох сторін відхилено, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що витрати, понесені сторонами на правову допомогу слід покласти на сторони, тому відсутні підстави для стягнення 10000 гривень судових витрат на користь відповідача із позивача, як просив представник відповідача в своїх вимогах.
       Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» - залишити без задоволення.
       Додаткове рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного суду протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно – процесуальним законодавством.
        Повний текст постанови складений 03 грудня 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

В.О. Єльцов