ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 0840/2882/18	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року
у справі № 0840/2882/18
за позовом ОСОБА_1 
до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила замінити стягувача ОСОБА_1 його правонаступницею - ОСОБА_2 , як особу, що  перебувала  у шлюбі з позивачем  та має право  в отриманні пенсії останнього.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 0840/2882/18 заяву про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
Не погодившись з такою ухвалою суду, відповідач – Головне  управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подав апеляційну скаргу, в якій просив   ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про зміну сторони виконавчого провадження. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що звернення ОСОБА_2 із такою заявою не призведе до захисту порушених прав.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи,   рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у справі №  0840/2882/18, яке набрало законної сили 14.08.2019 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2018 року за виключними обставинами задоволено та серед іншого, зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017, з врахуванням проведених виплат, на підставі п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»  з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
На виконання вказаного рішення суду, 27.06.2019 року судом видано виконавчий лист №  0840/2882/18.
ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватного нотаріуса Бєлоусової В.О. відкрита спадкова справа №  66388816. ОСОБА_2 є його спадкоємцем та до складу спадщини увійшли доплати на виконання рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року у справі №  0840/2882/18 у сумі 50223,81 грн.
Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для заміни стягувача його спадкоємцем у відповідності до положень ст. 379 КАС України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та з цього приводу зазначає:
Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).
Відповідно до  ст. 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій  статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Відповідно до статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до  ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону  підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Положеннями ч. 5  ст. 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
У контексті наведених положень  Закону №1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених   статтею 39 цього Закону.
При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.
До того ж цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої  статті 4 Закону №1404-VIII).
У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12.03.2009р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004р. у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.
Отже виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на зазначене, статтю 379 КАС України слід розуміти у контексті Конвенції та забезпечення ефективності захисту порушених прав, як норму, яка надає суду можливість контролювати виконання судових рішень, усувати перешкоди та сприяти виконанню. При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верхового Суду від 02.10.2020 року у справі №  169/380/17.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про заміну сторони виконавчого провадження з огляду на те, що виконання триває.
Доводи скаржника, що звернення ОСОБА_2 із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не призведе до захисту порушених прав є необгрунтованими, оскільки в цьому випадку розглядається не спір у межах адміністративної справи, а лише питання можливості заміни вибувшої сторони, а саме стягувача, на стадії виконання рішення її правонаступником і доводи або заперечення мають бути пов`язані саме з особою, яка вступає в процес за правонаступництвом, а не з відсутністю можливості виконання рішення.
Враховуючи наведене,   колегія суддів  доходить висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги   відсутні, з огляду на що ухвала суду  не підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на   ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 0840/2882/18  – залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі № 0840/2882/18 – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5  ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко