КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 753/18174/21
№ апеляційного провадження: 33/824/4510/2021 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
11 листопада 2021 року                                                                                         м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва 14 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
У С Т А Н О В И Л А :
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва 14 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 
 
Не погодившись з вказаною постановою, 23 вересня 2021 року адвокат Харчук О.П.  в інтересах ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
 
В обґрунтування вимог зазначав, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.
 
Вважає, що посилання суду першої інстанції в оскаржуваній постанові на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується висновком КМНКЛ «Соціотерапія» №004475 від 09.08.2021 року є безпідставним, оскільки він був складений не безпосередньо після огляду на стан сп`яніння та є очевидно недопустимим, що тягне за собою неможливість його врахування та дослідження при визнанні винуватості особи.
 
Вказано, що фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, та жодною іншою нормою чинного законодавства не передбачено відповідальності за керування водієм транспортним засобом саме з ознаками сп`яніння.
 
Також, зазначено, працівниками поліції порушено вимоги Інструкціївід 18.12.2018 №1026 та недопустимість відеофайлів з нагрудних камер працівників поліції у якості доказу, оскільки неодноразово примусово вимикали відео реєстратори, а також не зафіксували всі обставини події, зокрема: факту керування транспортним засобом, процедури проведення огляду на стан сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія» та усієї процедури оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 .
 
Крім того, в порушення  Закону, а також Інструкції 1376,    ОСОБА_1 - не були роз`ясненні його права передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.
 
Також, звертає увагу суду на те, що в порушення вимог п. 1 розділу XIII Інструкції 1395 та вимог ст. 266 КУпАП працівники патрульної поліції не відсторонювали ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та не затримали його транспортний засіб.
 
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
            
Під час апеляційного розгляду суд заслухав пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Харчука О.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити  її з наведених в ній підстав.
 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
 
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
 
Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Висновок судді районного суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.
 
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
 
Матеріалами справи встановлено, що вина ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП підтверджується наступними доказами:
 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 007605 від 03.08.2021 року(а. с. 1);
 
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» (а. с. 3);
 
- відеозаписом із нагрудної камери АА 00997 (а. с. 4).
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 007605 від 03.08.2021 року, водій   ОСОБА_1 , 03.08.2021 року о 02 год. 00 хв. керував автомобілем «ЗАЗ-Део», номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Харківське шосе, 168 з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, блідий колір обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП. 
 
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
У своїх діях під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення поліцейські повинні керуватись положеннями КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 N 1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 N 1395.
 
ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких заперечень з приводу обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення він не зазначив.
 
Із висновку щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 09.08.2021 року вбачається, що о 03 год. 40 хв. 03.09.2021 року ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (каннабіноїди, стимулятори (амфетамін) (а.с. 3).
 
Доводи скарги про те, що висновком КМНКЛ «Соціотерапія» №004475 від 09.08.2021 року є безпідставним, оскільки він був складений не безпосередньо після огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд не приймає до уваги, з огляду на таке.
 
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
 
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. (п. 15, 16 Інструкції).
 
В даному випадку лікарем встановлено ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що зафіксовано у акті, який доповнено лабораторними дослідженнями, які є в даному випадку обов`язковими, результати яких були отримані пізніше (а.с. 12-14). 
 
А тому доводи ОСОБА_1 про не відсторонення останнього від керування транспортним засобом та не затримання його транспортний засіб, відхиляються, з підстав зазначених вище.
 
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій є обґрунтованими.
Таким чином, доводи зазначені в апеляційній скарзі не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
 
Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладене на нього стягнення було дотримано у повній мірі.
 
Істотних порушень закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
 
Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
 
Із огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Дарницького районного суду м. Києва 14 вересня 2021 року  залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                   Т.А. Слюсар