Постанова
Іменем України

29 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 405/3805/20
провадження № 51-3755км21  
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                               ОСОБА_1 ,                        
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
 
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
 
захисника                                                     ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда                                від 22 березня 2021 року та Кропивницького апеляційного суду від 01 червня                  2021 року щодо 
 
ОСОБА_8 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  громадянки України,  жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
 
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, частинами 1, 3 ст. 362 Кримінального кодексу України (далі — КК), та 
ОСОБА_9 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України,  жительки   АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
 
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191,  ч. 1 ст. 358, частинами 1, 3 ст. 362 КК.
 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
За ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 та закрито кримінальне провадження № 12018120020008293 від 29 вересня 2018 року за обвинуваченням  ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, частинами 1, 3 ст. 191 КК, а ОСОБА_9 – у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 358, частинами 1, 3 ст. 191 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі—КПК) у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.
 
Цивільний позов АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без розгляду.
 
Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 01 червня 2021 року рішення місцевого суду за апеляційною скаргою прокурора залишив без зміни.
 
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу,
і заперечення на скаргу 
 
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення місцевого та апеляційного судів у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
 
Істотним порушенням кримінального процесуального закону в цьому кримінальному провадженні, на думку прокурора, є недотримання судами вимог статей 94, 370 КПК, що призвело до прийняття незаконних рішень.
 
Вважає, що суди не дослідили в повному обсязі доказів у справі та не оцінили їх з точки зору належності, допустимості й достовірності, чим порушили вимоги ст. 94 КПК. Крім того, всупереч приписам ст. 370 цього Кодексу суди належно не умотивували своїх рішень.
Як зазначає прокурор, суди належно не обґрунтували свої висновки, що у цьому кримінальному провадженні, після повідомлення особі про підозру і до звернення з обвинувальним актом до суду, закінчився строк досудового розслідування.
Аргументуючи свою позицію, вказує, що 29 грудня 2020 року орган досудового розслідування повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про підозру.
27 лютого 2020 року керівник місцевої прокуратури продовжив строк досудового розслідування до трьох місяців (29 березня 2020 року).
27 березня 2020 року слідчий здійснив відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам для ознайомлення.
Прокурор вважає, що з 27 березня 2020 року припинили обчислюватися строки досудового розслідування, оскільки сторонам було відомо про відкриття матеріалів кримінального провадження.
13 квітня 2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було  відновлено у зв`язку з приєднанням до цього провадження інших кримінальних проваджень, за якими встановлено інші епізоди злочинних дій ОСОБА_8 ,               ОСОБА_9 , і цього ж дня здійснено повторне відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, з якими сторона захисту закінчила ознайомлюватись 22 червня 2020 року.
Далі того ж дня прокурор затвердив обвинувальний акт, який разом із реєстром матеріалів досудового розслідування був вручений захиснику та обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і направлений до суду. 
Таким чином, на думку прокурора, всі процесуальні дії були здійснені в межах строків досудового розслідування, а тому висновки місцевого та апеляційного судів про порушення строків досудового розслідування є хибними.
До суду касаційної інстанції надійшли заперечення захисника ОСОБА_6 в інтересах  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у яких він не погоджується з доводами прокурора про незаконність судових рішень у цьому кримінальному провадженні, вважає, що суди обґрунтовано зробили висновок про необхідність закриття кримінального провадження стосовно  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, а тому справу було направлено до суду з порушенням строків.
 
На обґрунтування своєї позиції захисник вказує, що прокурор, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не порушено строків досудового розслідування, не пояснює, чому в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні посилання на постанови про відновлення та зупинення досудового розслідування від 13 квітня 2020 року, а також не долучені ці документи прокурором. 
 
Крім цього, згідно з реєстром матеріалів у період з 27 березня по 13 квітня 2020 року у цьому кримінальному провадженні проводилися процесуальні дії, однак прокурор не пояснює, що стало підставою для їх проведення в період ознайомлення стороною захисту, як стверджує прокурор, з матеріалами кримінального провадження.       
 
Суди, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, дотрималися вимог статей 94, 370 КПК. Апеляційний суд у повному обсязі дав відповіді на доводи прокурора, викладені в його апеляційній скарзі. 
 
Таким чином, доводи прокурора, наведені у касаційній скарзі, вважає неспроможними. 
Позиції учасників судового провадження
 
ПрокурорОСОБА_5 не підтримав доводів, викладених у касаційній скарзі представника публічного обвинувачення, просив відмовити у її задоволенні.
 
Захисник ОСОБА_6 підтримав свої письмові заперечення та просив касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а рішення судів – без зміни. 
 
Мотиви Суду 
 
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, позицію захисника та перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, запереченнях на неї, і матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга представника публічного обвинувачення не підлягає задоволенню на таких підставах. 
 
За частиною 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
 
Під час розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції керується фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій.
 
Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги стосовно законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
 
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
 
Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
 
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
 
Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК.
 
Як установлено судами попередніх інстанцій, з реєстру матеріалів кримінального провадження убачається, що 29 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018120020008293 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК.
 
29 грудня 2019 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 ст. 191, ч. 1              ст. 358, частинами 1, 3 ст. 362 КК. 
 
26 лютого 2020 року за постановою керівника місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, тобто до 29 березня 2020 року.
 
Далі 10 квітня 2020 року ОСОБА_8 і ОСОБА_9 змінено раніше повідомлену підозру.
 
13 квітня 2020 року представнику потерпілого, захиснику ОСОБА_6 , підозрюваним на той час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про завершення досудового розслідування.
 
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні відсутнє рішення слідчого судді про продовження строку досудового розслідування до 6 місяців після 29 березня 2020 року. Також відсутнє посилання на постанову про зупинення кримінального провадження.
 
На стадії апеляційного розгляду прокурором до матеріалів кримінального провадження була долучена копія повідомлення від 27 березня 2020 року, згідно з яким у порядку ст. 290 КПК стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування і надано доступ до матеріалів. 
 
Перевіряючи матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції встановив відсутність будь-яких відомостей про те, що 27 березня 2020 року слідчий здійснив відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, а реєстр матеріалів не містить повідомлення сторонам про завершення досудового розслідування від 27 березня 2020 року. 
 
Матеріали провадження не містять рішення про зупинення досудового розслідування та його відновлення 13 квітня 2020 року відповідно до вимог статей 280, 282 КПК, однак містять дані, що в період із 27 березня по 13 квітня 2020 року в цьому кримінальному провадженні були проведені процесуальні дії, а саме, допитано свідків, надано доручення, термін закінчення якого визначався 31 березня 2020 року, 10 квітня 2020 року слідчий повідомив про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також у вказаний період процесуальний керівник виніс постанову щодо об`єднання інших кримінальних проваджень з цим провадженням і погодив повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
 
Частиною 2 ст. 109 КПК визначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанції про те, що вручення 10 квітня 2020 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а також складання, затвердження та вручення 22 червня 2020 року обвинувального акта здійснено  поза межами строку досудового розслідування, який фактично закінчився 29 березня 2020 року.  
 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Саме звернення до суду з обвинувальним актом, а не лише складання цього акта, затвердження чи вручення стороні захисту, повинно бути вчинено в рамках строку досудового розслідування.
 
Доводи прокурора про те, що орган досудового розслідування жодних порушень строків досудового розслідування, встановлених ст. 219 КПК, не допустив, і у визначені процесуальним законом строки  направив обвинувальний акт до суду, є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
 
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
 
Кримінальні правопорушення, за вчинення яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення, не є кримінальними правопорушеннями проти життя і здоров`я особи.
 
Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право  закрити провадження у випадку встановлення підстав,  передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно у підготовчому судовому засіданні, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в зв`язку з тим, що після повідомлення останнім про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.
 
Апеляційний суд із додержанням приписів статей 404, 405 КПК переглянув ухвалу місцевого суду за апеляційною скаргою прокурора, належно перевірив усі наведені в ній доводи, які за суттю та змістом аналогічні викладеним у касаційній скарзі, й обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог сторони обвинувачення, навівши в ухвалі мотиви та правові підстави, з яких виходив, постановляючи рішення.
 
У касаційній скарзі прокурора відсутні обґрунтовані доводи, які би дозволили Верховному Суду дійти висновку, що рішення судів у цьому кримінальному провадженні постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. 
 
Врахувавши наведене, суд касаційної інстанції доходить висновку, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
 
Керуючись статтями 369, 376, 433, 434, 436, 441, 442 КПК,  Верховний Суд 
 
ухвалив:
 
Ухвали  Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2021 року та Кропивницького апеляційного суду від 01 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 і ОСОБА_9  залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 – без задоволення.
                          
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                                ОСОБА_3