ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/662/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:  
головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

при секретарі - Лук`ященко В.Ю.

за участю представників:
від позивача: Монастирський Г.М.
від 1 відповідача: Варбаногло Г.А.
від 2 відповідача: не з`явився
від 3 відповідача: Мойсейченко І.В.
від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі  
апеляційну скаргу Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Южтехсервіс” 
на рішення господарського суду Одеської області від 12.08.2020, суддя в І інстанції Желєзна С.П., повний текст якого складено 17.08.2020 в м. Одесі 
у справі № 916/662/20
за позовом: Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Южтехсервіс” 
до відповідачів:
1.          Одеської міської ради,
2.          Комунального підприємства „Міськзелентрест”,
3.          Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Комунального підприємства „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки”           
про стягнення 171345,25 грн. 
ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Южтехсервіс” (далі – СП ТОВ „Южтехсервіс”) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради, комунального підприємства „Міськзелентрест” (далі - КП „Міськзелентрест”), Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про солідарне стягнення майнової шкоди у розмірі  171  345,25 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачу належить на праві власності на підставі технічного паспорту автомобіль Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який наказом № ОТ-01/2-ЮТС від 21.01.2008 закріплений за працівником ОСОБА_1 , який у період з 03 по 05 лютого 2020 року виконував на ньому свої службові обов`язки за контрактами позивача. 03.02.2020 позивач отримав офіційну оперативну інформацію про ускладнення погодних умов на території Одеської області, які можуть привести до порушення руху транспорту на дорогах і вулицях, що унеможливило повернення автомобіля після завершення робочого дня за місцем знаходження позивача: місто Чорноморськ, Одеська область, вул. 1-го Травня, 15-В. Тому відповідальною особою позивача було прийнято рішення: 05.02.2020 після завершення робочого дня залишити автомобіль на тимчасовій стоянці біля свого місця проживання за адресою: вул. Героїв Крут, 54 в м. Одесі. 05.02.2020 приблизно о 21 год. 30 хв. із земельної ділянки, що належить Одеській міській раді, а тому знаходиться у зоні відповідальності відповідачів, обвалилося сухе дерево, пошкодивши автомобіль, що належить позивачеві. Згідно з викладеним у звіті № 12-02-20 висновком автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Lacetti складає 166  745,25 грн.; вартість доставки автомобіля експерту – 1200 грн.; оплата праці експерта – 3400 грн. Таким чином, розмір прямої матеріальної шкоди дорівнює 171  345,25 грн.
Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що обов`язок відшкодування заподіяної позивачеві шкоди лежить саме на відповідачах, вина яких полягає в халатному виконанні вимог щодо утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, тому заявлене недоговірне зобов`язання є неподільним, а відповідальність боржників за цим зобов`язанням є солідарною, позивач на підставі ст. ст. 543, 1166 ЦК України просив задовольнити позов.
Одеська міська рада не визнала позов посилаючись на те, що позивачем не доведено існування факту події, а також завдання шкоди у зазначеному розмірі саме через падіння дерева, не доведено обов`язку саме Одеської міської ради відшкодувати завдану шкоду, а також необґрунтовано існування причинного зв`язку між діянням міськради та завданням шкоди майну позивача.
Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради також не визнала позов посилаючись на покладення обов`язку з утримання прибудинкових територій на житлово-експлуатаційні організації та об`єднання співвласників багатоквартирних будинків.  
КП „Міськзелентрест” також заперечувало проти позову посилаючись, зокрема, на   рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №102 від 14.02.2008р., згідно з яким  йому передано  на утримання вичерпний перелік зелених насаджень,  до якого зелені насадження розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 54 не включені.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2020 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів було залучено комунальне підприємство „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки”, яке у письмових поясненнях зазначало, що функції управителя (балансоутримувача) будинку разом із прибудинковою територією за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 54, воно не виконує. Крім того, вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу є більшою, ніж вартість автомобіля  до пошкодження, різниця між вартістю транспортного засобу до та після пошкодження становить 98  690,08 грн., тому заявлені вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 166  745,25 грн., що дорівнює вартості транспортного засобу до пошкодження, безумовно не підлягають задоволенню, оскільки позивач має в наявності транспортний засіб вартістю 68  055,17 грн.
Рішенням господарського суду Одеської області від 12.08.2020 у позові відмовлено.
Місцевий господарський суд на підставі встановлених обставин даної справи дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених СП ТОВ „Южтехсервіс” до Одеської міської ради, КП „Міськзелентрест” та Малиновської районної адміністрації позовних вимог про солідарне  стягнення збитків у розмірі  171  345,25 грн. у зв`язку з недоведеністю позивачем таких елементів складу цивільного правопорушення, як протиправна поведінка та розмір завданих збитків, а, отже, дії відповідачів не можуть бути кваліфіковані як правопорушення.
Не погодившись з цим рішенням, СП ТОВ "Южтехсервіс" звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій  просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції, достовірно установивши фактичні обставини справи, дійшов висновків, що суперечать нормам Конституції України, а також матеріального і процесуального права. З урахуванням процесуального законодавства, положення Конституції, законів України, на які посилається суд першої інстанції, встановлюють процесуальний обов`язок саме відповідачів (орган місцевого самоврядування й підпорядковані структури) надати належні достовірні докази вини іншої особи, зокрема, що інша особа є балансоутримувачем земельної ділянки. Однак, всупереч приписам Земельного кодексу України, Законів України Про благоустрій населених пунктів, Про місцеве самоврядування, суд першої інстанції, формально посилаючись на ці закони, дійшов помилкового висновку, що позивач «повинен довести суду, що саме на вказаних осіб покладено обов`язок з утримання зелених насаджень на території, де мало місце падіння дерева на автомобіль Chevrolet Lacetti. Таким чином, суд першої інстанції де-факто унеможливив реалізацію конституційного права на відшкодування за рахунок органів місцевого самоврядування спричиненої бездіяльністю матеріальної шкоди. 
Суд упереджено, на користь органу місцевого самоврядування, порушив вимоги частини 1 ст.77 ГПК України, якою встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, розмір понесених збитків визначений позивачем на підставі звіту автотоварознавчого дослідження фахівця - оцінювача № 12-02-20. Починаючи з квітня 2020 року були відсутні заперечення щодо достовірності проведеного дослідження, також клопотання про допит автора дослідження та/або призначення експертизи судом, доки не сплив встановлений ст. 177 ГПК України термін підготовчого судового провадження. Суд першої інстанції, спростовуючи висновки спеціального автотоварознавчого дослідження фахівця щодо розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля, підміняє дослідження розсудами відповідачів про те, чи економічно виправданий позивачеві ремонт транспортного засобу, який йому належить. Викладені у рішенні твердження в даній частині виходять за предмет спору та стосуються виключної компетенції загальник зборів господарського товариства.
У відзиві на апеляційну скаргу Малиновська районна адміністрація заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим. 
Відповідач зазначає, що до повноважень Малиновської районної адміністрації не входить право або обов`язок з проведення інвентаризації зелених насаджень спеціального призначення та обмеженого користування та передачі або визначення балансоутримувача відповідно.
Правилами благоустрою міста Одеси, затвердженими рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011р. № 1631-VI, в які внесено зміни рішенням від 09.10.2013р. №3901-VI, рішенням від 27.08.2014 р. №5236-VI, рішенням від 10.06.2015р. №6718-VІ (далі -Правила), а саме розділом 4 визначено порядок утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою.
Так, пунктом 4.1 Правил визначено, що утримання зелених насаджень здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2006р. № 105, цих Правил, інших нормативно-правових актів.
Пунктом 4.14. Правил відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур`янів покладається на:
1) на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста - на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови;
2) на територіях підприємств, а також на прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах - на дані підприємства;
3) на територіях, відведених під будівництво, та прилеглих до них ділянок, - з дня початку робіт - на замовників будівництва; 
4) на пустирях, морському узбережжі, лиманах, берегах водоймищ - на підприємства згідно з рішеннями виконавчого комітету Одеської міської ради;
5) на приватних садибах та прилеглих ділянках - на їх власників. 
Пунктом 4.16. Правил визначено порядок видалення зелених насаджень на території міста Одеси:
Відповідно до п. 4.16.1. порядок видалення зелених насаджень на території міста Одеси визначає процедуру видалення дерев, кущів, газонів і квітників (далі - зелені насадження) на території міста Одеси, який розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006р. № 1045 «Про затвердження порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників на території населеного пункту». А згідно до п. 4.16.11. видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до зазначеного Порядку, без оформлення ордеру на видалення.
Крім того, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради не має повноважень щодо надання довідок про балансову приналежність зелених насаджень, у тому числі розташованих по вул. Героїв Крут, 54.
Викладені вище обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що позивачем не доведено заподіяння йому Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради матеріальної шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги усі учасники судового процесу в порядку передбаченому ст. ст. 120, 121 ГПК України заздалегідь були повідомлені належним чином, проте КП „Міськзелентрест” та третя особа не скористалися наданим законом правом на участь свого представників в засіданні суду. 
Оскільки частиною 12 ст. 270 ГПК передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представників зазначених осіб за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008р. №102 „Про утримання зелених насаджень у місті Одесі” на КП „Міськзелентрест” покладено  обов`язок здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування (додаток 1) та парків-пам`яток садово-паркового мистецтва (додаток 2) та спеціального призначення. Як вбачається з додатків до вказаного рішення, на КП „Міськзелентрест” обов`язок здійснювати утримання міських зелених насаджень  біля будинку  за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 54, не покладено. 
01.06.2017 між ОСББ „Зірка-52” (Замовник) та КП „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки” (Виконавець)  було укладено  договір  №35 про надання послуг з  управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 52, із визначенням переліку послуг, які повинні надаватись КП „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки”. Договір укладено на строк до 31.08.2017р. із можливістю автоматичної пролонгації строку його дії. 
Житловий комплекс за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 54 (раніше вул. Валентини Терешкової) переданий в управління на баланс ОСББ „Терешкової 54”, про що 01.06.2017р.  комісією у складі  представників   КП „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки” та ОСББ складено відповідний акт приймання-передачі  житлового комплексу. При цьому, площа  прибудинкової території, що передана  в управління ОСББ „Терешкової 54”, складає 5594,0 кв.м.; кількість дерев та чагарників, які   передавались,  не визначена. 
ТОВ „Южтехсервіс” є власником автомобіля Chevrolet Lacetti, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 02.02.2016.
Наказом генерального  директора ТОВ „Южтехсервіс” від  19.01.2018р. №ОТ-01/2-ЮТС вказаний автомобіль Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , закріплено за ОСОБА_1   
18.04.2019  між ТОВ „Южтехсервіс” та ПАТ „Національна акціонерна компанія „Оранта” було укладено договір обов`язкового особистого страхування водіїв від нещасних випадків та транспорті. Крім того, згідно з полісом № АР/7041012 від 23.01.2020 позивачем також було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої  відповідальності  власників наземних транспортних засобів.  
Відповідно до оперативної інформації Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів Державної служби України з надзвичайних ситуації від 03.02.2020р. у зв`язку зі зміщенням активного південного циклону через територію Одеської області 05-06 лютого 2020р. очікується ускладнення погодних умов, що відповідає першому рівню  небезпечності.
05.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до начальника Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області із заявою про фіксацію факту завдання пошкоджень автомобілю Chevrolet  Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті падіння дерева за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 54. Згідно талону-повідомлення  №035699 від 05.02.2020р. заява ОСОБА_1  була  зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні  правопорушення  та інші події за №3165.
12.02.2020 у м. Чорноморську Одеської області ОСОБА_2 було складено акт огляду колісного транспортного засобу Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Згідно зі звітом №12-02-20 автотоваротранспортного дослідження транспортного засобу Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеним 19.02.2020 ФОП Чабаном І.В., який має кваліфікацію оцінювача, на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок падіння дерева 05.02.2020р., визначається рівною 166  745,25 грн. Ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані, після падіння дерева  05.02.2020р., визначається рівною 68  055,17грн. 
При цьому, як вбачається зі змісту даного звіту, оцінювач дійшов висновку про те, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet  Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок падіння дерева 05.02.2020, визначається рівною ринкової вартості до пошкодження, та становить 166 745,25 грн.
19.02.2020 між ФОП Чабан І.В. та ТОВ „Южтехсервіс” було підписано акт виконаних робіт №1, згідно з яким  вартість  послуг з  оцінки транспортного засобу  Chevrolet  Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 3   400 грн.
Згідно з актом надання послуг №37 від 06.02.2020р., підписаним між ТОВ „Южтехсервіс” та ФОП Берін М.М., вартість транспортних послуг м. Одеса – м. Чорноморськ складає 1200 грн., що за твердженням позивача підтверджує факт надання  позивачеві  послуг з евакуації автомобіля. 
Листом №38/893 від 16.04.2020р. Малиновським ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області у відповідь на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що за результатами розгляду звернення №3165 від 05.02.2020р. поліцією було проведено перевірку згідно Закону України „Про звернення громадян” та підтверджено факт  падіння  05.02.2020р. дерева на автомобіль Chevrolet  Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 54.          
Як вбачається з заяви свідка ОСОБА_3 , справжність підпису на якій  посвідчена 19.05.2020р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю., вона є головою ОСББ „Терешкової 54” та 05.02.2020р. за проханням   ОСОБА_1 прибула на місце стоянки  автомобіля, на який впало дерево. Свідком повідомлено, що дерево росло на відстані 12 метрів  від місця стоянки поза межами  території, за яку відповідає  ОСББ „Терешкової 54”. Схема падіння дерева, засвідчена головою ОСББ „Терешкової 54”, міститься в матеріалах справи.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався приписами ст. ст. 22, 541, 543, 1166, 1173 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. ст. 10, 18, 28 Закону України „Про благоустрій населених пунктів”, Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених   наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, Правил благоустрою  території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради №1631-VI від 23.12.2011р. та на підставі встановлених обставин даної справи дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених СП ТОВ „Южтехсервіс” до Одеської міської ради, КП „Міськзелентрест” та Малиновської районної адміністрації позовних вимог про солідарне  стягнення збитків у розмірі  171 345,25 грн. у зв`язку з недоведеністю позивачем таких елементів складу цивільного правопорушення, як протиправна поведінка та розмір завданих збитків, а, отже, дії відповідачів не можуть бути кваліфіковані як правопорушення.
Колегія суддів погоджується з правомірним та обґрунтованим висновком місцевого суду про відмову у задоволенні заявлених  ТОВ „Южтехсервіс” позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За змістом статей 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, перш слід з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.
При цьому, слід відрізняти обов`язок боржника по відшкодуванню збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України) від позадоговірної шкоди, тобто, від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку спірні правовідносин виникли з позадоговірної шкоди, а тому застосуванню підлягають приписи глави 82 Цивільного кодексу України.
Як встановлено п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. 
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення).
Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності).
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.
Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Стаття 1173 ЦК України є спеціальною і передбачає певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень наявність вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. 
Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 ЦК України  передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень та їх посадових або службових осіб. Вказану правову позицію наведено Верховним Судом у постановах від 23.05.2018р. по справі №923/574/17, від 18.06.2018р. по справі №904/1284/17. 
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади або місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду (наведений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.03.2018 р. у справі № 916/336/17).
Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.
Суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 ЦК України є органи державної влади або місцевого самоврядування. Вказану правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 21.06.2018р. по справі №916/1371/17.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (ч. 3 ст.140 Конституції України).
Згідно з ч. 1 ст. 10, ч. ч. 1-2 ст. 11 Закону України „Про місцеве самоврядування” сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені   Конституцією України, цим та іншими законами. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Підпунктом 7 п. “а” ч. 1  ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування” передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать  організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів  визначені   Законом України „Про благоустрій населених пунктів”. 
Пунктом 5 ч. 2  ст. 10 Закону України „Про благоустрій населених пунктів”  передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Відповідно  до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України „Про благоустрій населених пунктів” передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію.
Згідно з ч. 7 ст. 28 Закону України „Про благоустрій населених пунктів”   правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.
Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених    наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105   (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.
Відповідно до пункту 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України  відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та   прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
Згідно з п. 4.14 Правил благоустрою  території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради №1631-VI від 23.12.2011р., відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур`янів покладається: на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста – на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови. 
Відповідно  до п. п. 9.1, 9.1.10, 9.1.11 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, обприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур`янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників. Для нормального росту й правильного розвитку дерев здійснюють догляд за кроною протягом усього життя рослин. Обрізають дерева навесні до розпукування бруньок або восени після опадання листя. У дерев видаляють порослеві пагони, які утворюються біля кореневої шийки, а також на стовбурах в міру її появи. Сухі гілки обрізують у міру їх виявлення впродовж року. Під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне й омолоджувальне.
Згідно з п. 12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.
Відповідно до пункту 12.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України огляд проводить балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки.
За змістом абзацу 2, 4 розділу 15 Правил для утримання зелених насаджень у населених пунктах України, місцеві органи влади визначають уповноважений орган чи/або відповідальних осіб, які б відповідали за розвиток і контроль у сфері зеленого господарства. Для утримання зелених насаджень вивчається вся територія населеного пункту, встановлюються власники чи користувачі цих територій з урахуванням прилеглих територій - відповідальних за їх утримання. Безхазяйні території утримуються за рахунок коштів місцевих органів самоврядування.
Вищезазначене правове регулювання дає підстави для висновку, що до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувачів, які є відповідальними за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень. У випадку визначення органом місцевого самоврядування балансоутримувача, який відповідає за  стан зелених насаджень, відповідальність за завдану власнику майна шкоду в результаті неналежного виконання обов`язків щодо догляду за зеленими  насадженнями,  покладається саме на балансоутримувача. При цьому, враховуючи покладення на орган місцевого  самоврядування  обов`язку утримувати безхазяйні території, слід дійти висновку, що  відповідальність за завдану  власнику майна шкоду в результаті  неналежного утримання  безхазяйного майна повинна  покладатись саме  на  орган місцевого самоврядування. 
Судом установлено, і це підтверджується матеріалами справи, факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 54, підтверджується заявою ОСОБА_1 від 05.02.2020р. поданою до Малиновського  ВП в м. Одесі  ГУ НП в Одеській області, листом  Малиновського  ВП в м. Одесі  ГУ НП в Одеській області №38/893 від 16.04.2020р., а також  заявою свідка – ОСОБА_3 зі схемою падіння дерева, з яких убачається, що дерево росло на відстані 12 метрів від місця стоянки автомобіля і найбільш наближеним будинком  до нього є будинок вул. Героїв Крут, 52.
Перелік об`єктів  міських зелених насаджень  загального користування  та  парків-пам`яток садово-паркового мистецтва та спеціального призначення, обов`язок утримання яких покладено на КП „Міськзелентрест”, визначений рішенням виконавчого комітету Одеської міської „Про утримання зелених насаджень у місті Одесі” №102 від 14.02.2008р., яким обов`язок  здійснювати утримання міських зелених насаджень  біля будинків в м. Одесі, вул. Героїв Крут, 54 та 52 на нього  не покладено. 
Отже, правові підстави для покладення на КП „Міськзелентрест” відповідальності за завдану шкоду відсутні у зв`язку з відсутністю в його діях   протиправної поведінки.
Згідно зі ст. 541, ч. 1 ст. 543  ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав для солідарного стягнення шкоди з Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради слід виходити з того, що відповідальність за завдану власнику майна шкоду в результаті неналежного утримання  безхазяйного майна повинна  покладатись саме на  орган місцевого самоврядування. Таким чином, підлягає доведенню що  територія, на якій  було припарковано автомобіль є безхазяйною.
Разом з тим, працівником ТОВ „Южтехсервіс” після завершення робочого дня було залишено автомобіль у житловій зоні біля свого місця проживання за адресою: вул. Героїв Крут, 54 в м. Одесі. Вказаний будинок, як встановлено судом, був переданий в управління на баланс ОСББ „Терешкової 54”. Інший наближений до місця  падіння дерева будинок за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 52, частково утримується  КП „Житлово-комунальний сервіс „Черьомушки” згідно з договором № 35 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01.06.2017р., укладеним з  ОСББ „Зірка-52”.
З огляду на викладене, вірним є висновок місцевого суду про недоведеність  позивачем факту  відсутності  балансоутримувача,  на якого  покладено обов`язок  здійснювати  утримання  зелених насаджень за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 52, а, отже, вказана територія  не  може вважатись  безхазяйною, що свідчить про  відсутність правових підстав для покладення відповідальності за завдану шкоду на  органи місцевого самоврядування.
Господарським судом першої інстанції правильно були відхилені  доводи позивача про покладення процесуального обов`язку надати інформацію щодо балансоутримувача  земельної ділянки на відповідачів,  оскільки згідно з ст.  74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Орган місцевого самоврядування може бути притягнутий до відповідальності  за завдані збитки  лише  у випадку  доведеності   факту  завдання  шкоди внаслідок неналежного утримання безхазяйної території,  чого позивачем зроблено не було.
Також, господарський суд правомірно критично оцінив розмір заявленої позивачем до стягнення шкоди внаслідок падіння на автомобіль дерева в сумі 166  745,25 грн., яка визначена рівною ринковій вартості автомобіля до пошкодження, оскільки сума збитку власника транспортного засобу не може дорівнювати повній ринковій вартості  автомобіля до пошкодження, а має бути розрахована виходячи із вартості  відновлювального ремонту  з урахуванням зносу транспортного засобу. Так, за висновком звіту № 12-02-20 ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані після падіння дерева 05.02.2020р. складає 68 055,17грн. і право на розпорядження  цим автомобілем залишилося у позивача. 
Встановлені судом у даній справі обставини, з огляду на вищезазначене правове регулювання, дає підстави для висновку, що правові підстави для задоволення заявлених ТОВ „Южтехсервіс” до Одеської міської ради, КП „Міськзелентрест”, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради позовних вимог про солідарне стягнення майнової шкоди у розмірі 171  345,25 грн. відсутні у зв`язку з недоведеністю позивачем таких елементів складу цивільного правопорушення, як неправомірні дії чи бездіяльність цих органів, розмір завданої шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою.
Суд погоджується з доводами, наведеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються із встановленими судом обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.
Натомість, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильне застосування судом попередньої інстанції норм права як необхідної передумови для скасування судового рішення, що оскаржується у цій справі.
Так, господарським судом прийнято рішення при дотриманні норм процесуального права з правильним застосуванням норм матеріального права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин. Незгода відповідача з рішенням господарського суду та бажання зміни рішення у справі на свою користь не свідчить про неправильне застосування судом вказаних відповідачем норм права.
Судом першої інстанції відповідно до вимог статті 86 ГПК України досліджено наявні в матеріалах справи докази, які були достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі. Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Апеляційний суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі апеляційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.
З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції  про відсутність підстав для задоволення позову. 
Порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні даного спору по суті, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому доводи скаржника в цій частині не приймаються до уваги.
Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
Місцевим господарським судом при прийнятті рішення було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги інтереси учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.
Згідно зі статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58). 
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.  
Враховуючи викладене та беручи до уваги унормовані статтею 269 ГПК України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку  ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 3870 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 12 серпня 2020 у справі         № 916/662/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Южтехсервіс” - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повна постанова складена 16.12.2021.

Головуючий  суддя:                                                                       Бєляновський В.В.

          Судді:                                                                                     Богатир К.В.

                                                                                                          Мишкіна М.А.