ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8499/21  Номер провадження 22-ц/814/2378/21	Головуючий у 1-й інстанції Кривич  Ж.О.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2021 року, постановлену у складі судді Кривич Ж.О.
по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року заявник звернувся в суд із заявою про забезпечення позову та просив суд накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 .
Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що має намір звернутися в Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області з позовом про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 вказаної квартири.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд посилався на відсутність обґрунтування заявником незаконності володіння квартирою ОСОБА_2 та підтвердження його права власності на цю квартиру з огляду на рішення суду у справі № 524/524/20.
Не погодившись із ухвалою місцевого суду, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Колегія суддів вважає рішення місцевого суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Колегією суддів встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 існував спір щодо неправомірності набуття права власності останнім на квартиру АДРЕСА_2 , яка раніше належала апелянту. 
На час постановлення оскаржуваної ухвали спір між сторонами був вирішений.
Так, у відповідності до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.04.2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 19.08.2021 року, позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., ОСОБА_2 про оскарження результатів електронних торгів залишений без задоволення. 
Судовим рішенням встановлено, що кв. АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_1 , 09 січня 2020 року була реалізована на електронних торгах за процедурою примусової реалізації арештованого майна – предмета іпотеки у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та положень Порядку реалізації арештованого майна. 
Відповідно до протоколу про проведення електронних торгів від 09.01.2020 року квартира була придбана переможцем торгів ОСОБА_2 
23.01.2020 року приватним виконавцем Скрипник В.Л. складено акт № 59797471 про проведення прилюдних торгів, на підставі якого 24.01.2020 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на квартиру, що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Отже, судовим рішенням встановлена правомірність набуття права власності на квартиру ОСОБА_2 та вирішено спір між сторонами.
Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 квітня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19.08.2021 року. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що остаточно судовий спір між сторонами не вирішений не заслуговують на увагу, оскільки судові рішення набрали законної сили 19.08.2021 року з ухваленням постанови апеляційного суду.
Посилання апелянта на наявність невирішеної цивільної справи № 524/1259/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та виселення є необґрунтованим, оскільки ці обставини не впливають на вирішення питання про забезпечення позову. 
Так само є необґрунтованими доводи апелянта про те, що арешт квартири буде гарантувати збереження місця проживання ОСОБА_3 .
Питання щодо проживання ОСОБА_3 у квартирі будє вирішуватися під час розгляду справи № 524/1259/20 та не можуть бути підставою для забезпечення іншого позову, який мав намір подати ОСОБА_1 на захист своїх інтересів.
Таким чином, з заяви про забезпечення позову та доданих до неї доказів не вбачається наявність спору між сторонами щодо правомірності набуття права власності ОСОБА_2 на квартиру або іншого спору, пов`язаного з володінням квартирою, а відповідно і не існує реальної загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Отже, місцевим судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з дотриманням вимог закону.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було. 
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 

Судді                                                                Г.Л. Карпушин

                                                                       Л.М. Хіль