УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/4517/21 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О. 
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кравець Л.Ю. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого підприємцем,

в с т а н о в и в :

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 23.08.2021 року о 12 год. 15 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. І. Франка керував автомобілем OPEL VIVARO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан якого, відповідно до встановленого законом порядку, відмовився в присутності свідка.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка також підписана захисником Кравець Л.Ю., в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На його переконання, постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню оскільки суд не в повній мірі з`ясував всі обставини справи та не надав оцінки доказам, які є в матеріалах справи.
ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Вказує, що суд не взяв до уваги, а також не зазначив мотиви відмови у задоволенні клопотання про витребування відомостей:
- про наряди поліції з Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області щодо чергування (патрулювання) 23.08.21 року працівниками поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- про технічний прилад, яким працівники поліції здійснювали відеозапис події 23.08.21 року за його участі.
Також, стверджує, що в справі відсутні докази про роз`яснення йому прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим працівники поліції порушили його право на захист.
Зазначає, що під час проведення огляду були відсутні свідки, акт огляду не складався та не вручався, у висновку щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відсутній запис про те, що він перебуває у стані сп`яніння.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази про підтвердження його вини у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

       Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з фіксацією відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду, довідкою про вилучення у  ОСОБА_1  посвідчення водія  НОМЕР_2 , розпискою ОСОБА_1 , написаною ним власноручно 23.08.2021, з якої вбачається, що він зобов`язується не керувати автомобілем до повного витверезіння, а також відеозаписом здійсненим працівниками поліції. (а.с. 4)

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував транспортним засобом.

З відеозапису з бодікамери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння та на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а також у медичному закладі.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на переконання апеляційного суду є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів.

Що стосується доводів захисту про те, що протокол складено не уповноваженою особою, без присутності свідків, ОСОБА_1 не було роз`яснено прав. Також, на відеозаписі відображено інший час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 - 17 год., хоча в протоколі зазначено час 12:15 год., то вказані обставини жодним чином не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого рішення та правильність встановлених судом обставин.

На переконання апеляційного суду, істотних порушень працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було, протокол складений у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, КУпАП та Закону України «Про національну поліцію». 
Щодо відеозапису, на якому відображено інший час - 17 год., то апеляційний суд вважає, що ці обставини не можуть бути підставами для визнання даного доказу неналежним, оскільки вони зумовлені лише не  здійсненням налаштування часу на пристрої за допомогою якого здійснювався відеозапис,  а враховуючи, що на ньому зафіксовано обставини, що мали місце 23.08.2021 р., в період часу з о 12 год. 15 хв. до 12 год. 25 хв., оскільки це підтверджуються іншими доказами (протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд) та не заперечуються самим апелянтом у суду відсутні сумніви щодо вказаного доказу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що він посвідчив своїм підписом, а про свою відмову проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння він вказав власноручно у направленні на огляд.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів суд апеляційної інстанції не знаходить.

Сторона захисту зобов`язана самостійно довести обставини на які вона посилається, оскільки розгляд справ здійснюється на основі змагальності, сторона самостійно обстоює свою правову позиції викладену в апеляційній скарзі, однак доказів, що свідчили б про складання протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою особою вона не надала.

Допущена описка судом у постанові, про відмову водія у проходженні огляду у присутності свідка може бути виправлена самостійно судом, оскільки носить очевидний характер та жодним чином не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення. Крім того, за чинною редакцією ст. 266 КУпАП присутність свідків, в разі проведення відеофіксації при проведенні огляду не є обов`язковою. 

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, законодавцем з 17.03.2021 року суттєво посилено відповідальність за вчинення правопорушення, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.
       
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 жовтня 2021 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук