ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року 
м. Київ

справа №  910/15594/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В.  (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевчик О.Ю.,

представників учасників справи:
позивача - науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю -Задорожний Р.В., адвокат (довіреність від 31.12.2020 б/н), 
відповідача - Антимонопольного комітету України - Данилов К.О. (у порядку самопредставництва), 
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Консорціо ді тутела делла деномінаціоне ді оріджине контролата просекко (Consorzio di tutela della denominazione di origine controllata prosecco) -Огнев`юк Т.В., адвокат (ордер від 13.05.2021 № 1013707), Огнев`юк Я.В., адвокат (ордер від 20.08.2021 № 1133243),

розглянув касаційні скарги Антимонопольного комітету України (далі - АМК; Комітет), Консорціо ді тутела делла деномінаціоне ді оріджине контролата просекко (Consorzio di tutela della denominazione di origine controllata prosecco; далі - Консорціум) і науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Підприємство)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021
(головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді Майданевич А.Г. і Сулім В.В.)
зі справи № 910/15594/18
за позовом    Підприємства 
до    АМК,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Консорціума,
про скасування рішень.

РУХ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог

Позов було подано про скасування рішень АМК від 20.09.2018 № 502-р у справі                 № 127-26.4/118-16 (далі - Рішення № 502-р), від 20.09.2018 № 503-р у справі              № 127-26.4/119-16 (далі - Рішення № 503-р) та рішення від 11.10.2018 № 544-р у справі   № 127-26.4/116-16 (далі - Рішення № 544-р). 
Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення прийняті за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, відповідачем у їх прийнятті не доведено обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими, і викладені в цих рішеннях висновки не відповідають обставинам справи.

Короткий зміст рішень судових інстанцій
Рішенням господарського суду міста Києва від 05.03.2019 (суддя Підченко Ю.О.) у позові відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що оскаржувані рішення прийняті АМК з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясуванням і доведенням обставин, які мають значення для справи, за відповідності висновків, викладених у рішеннях, обставинам справи.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020: частково задоволено апеляційну скаргу Підприємства; зазначене рішення місцевого господарського суду скасовано й прийнято нове рішення, згідно з яким: позов задоволено частково; скасовано Рішення № 502-р; у решті позовних вимог відмовлено; стягнуто з АМК на користь Підприємства 1 762 грн. судового збору "за звернення з позовом" і 2 463 грн. судового збору "за зверненням з апеляційною скаргою".
Постановою Верховного Суду від 20.10.2020 касаційні скарги АМК, Консорціума та Підприємства задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 зі справи № 910/15594/18 скасовано; справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. 
Верховний Суд виходив з того, що суд першої інстанції у розгляді даної справи безпідставно відхилив клопотання Консорціуму  та АМК про залучення Консорціуму до участі у даній справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (АМК), а суд апеляційної інстанції, у свою чергу, у розгляді справи не врахував цього, не скористався повноваженнями, що надані йому наведеними положеннями статей 267 і 269 ГПК України, у зв`язку з чим припустився порушення статті 50 ГПК України, не вирішивши питання про залучення Консорціуму до участі у справі, та прийняв рішення про права та інтереси особи, що не була залучена до участі у справі.
Після нового розгляду справи Північний апеляційний господарський суд постановою від 08.04.2021 апеляційну скаргу Підприємства на рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у справі №   910/15594/18 задовольнив частково. Рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у справі №910/15594/18 скасував та прийняв нове рішення, яким: - позовні вимоги задовольнив частково; 
- скасував Рішення № 502-р у справі № 127-26.4/118-16 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу; 
- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.
Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення в частині відмови у задоволенні вимог про визнання незаконними та скасування рішень АМК №503-р та № 544-р ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Разом з тим, оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні вимог про визнання незаконним та скасування рішення АМК №502-р є таким, що прийняте за неповного з`ясування обставин справи, що є підставою для його скасування.

Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційній скарзі до Верховного Суду (з урахуванням заяви про виправлення недоліків касаційної скарги) Консорціум, зазначаючи про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить, з підстав визначених у касаційній скарзі, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021, а рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2019 залишити в силі.
АМК у касаційній скарзі до Верховного Суду зазначає, що він частково не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, вважає його необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині визнання недійсним Рішення № 502-р та просить постанову в цій частині скасувати, а рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2019 залишити без змін.
Підприємство у касаційній скарзі до Верховного Суду зазначає про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду, в частині відмови у задоволенні позовних вимог та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки така постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Водночас підприємство просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 у частині відмови у скасуванні Рішення АМК № 503-р у справі №127-26.6/119-16 та в частині відмови у скасуванні Рішення АМК № 544-р у справі № 127-26.4/116-16 та ухвалити нове рішення, про скасування Рішення АМК № 503-р у справі №127-26.6/119-16 та Рішення АМК №   544-р у справі № 127-26.4/116-16.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи, осіб, які подали касаційні скарги 

Доводи Консорціума:
Судом апеляційної інстанції всупереч вимогам частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій" не враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 910/15222/18, внаслідок чого суд перебрав на себе непритаманні судам функції АМК.
Призначена судом та проведена у справі комісійна експертиза у сфері інтелектуальної власності не встановлює жодних обставин, які мають значення для справи, а наведені в ній висновки спростовуються сукупністю обставин, а тому такий висновок експерта є недопустимим доказом, і відтак оскаржуване судове рішення ухвалене на підставі недопустимих доказів, що є підставою для його скасування на підставі пункту 4 частини третьої статті 310ГПК України.
Постанова Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 ухвалена з неправильним застосуванням статей 59, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" та без врахування правових позицій, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.03.202 у справі № 910/15222/18 та від 22.04.2021 у справі № 910/6322/20.
Доводи АМК:
Судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема частини першої статті 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у випадку неправомірного використання у господарській діяльності позначення PROSECCO та пляшки, схожої на пляшку Twist з одночасним використанням позначення PROSECCO без дозволу суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх у своїй діяльності.'
АМК наголошує на неправильному застосуванні судом апеляційної інстанції частини першої та другої статті 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» в частині дискреційних повноважень Комітету щодо збору доказів, а саме щодо змісту та методів опитування, які використовує Комітет, та територіальних меж, у яких таке опитування повинно проводитись, та дискреційних повноважень Комітету щодо визначення того, які докази брати до уваги при розгляді справи.
Також підставами касаційної скарги є неправильне застосування судом апеляційної інстанції частини третьої статті 86 ГПК України у тому, що судом апеляційної інстанції в основу мотивування свого рішення покладено висновок експерта, у той час як судом не досліджено усі докази, надані Комітетом, а саме надано оцінку лише такому доказу, як опитування, надані територіальними відділеннями, і не надано оцінки анкетуванню, що проводилось Комітетом, у той час, як саме цю обставину покладено в основу мотивувальної частини постанови Північного апеляційного господарського суду, яким рішення господарсько суду міста Києва в частині рішення №502-р скасовано.
Водночас підставами касаційної скарги є неправильне застосування судом апеляційної інстанції статті 13 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо застосування наведених норм, викладених у постановах Верховного Суду від 26.03.2019 у справі 910/15594/18, від 15.05.2018 у справі              № 5017/2615/2012, від 26.09.2019 у справі № 907/384/18, від 10.03.2021 у справі №910/15222/18.
Доводи Підприємства:
Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи не з`ясована та не врахована недоведеність АМК вчинення позивачем дій, які утворюють об`єктивну сторону правопорушення у вигляді поширення інформації, що вводить в оману. Крім того, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції не з`ясував та не відобразив у своєму рішенні, в чому конкретно полягають відповідні наслідки, що могли б настати в результаті дій позивача, які нібито мають ознаки недобросовісної конкуренції.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази формування хибних асоціацій у споживачів у зв`язку із зазначенням інформації на контретикетках та кольєретках Вина 1 та Вина 3 позначень "від італійських виробників з П`ємонту", "використовується виноград італійського походження", зображення певних кольорів, АМК не проводив опитування споживачів та будь-яких досліджень ринку, експертиз з приводу позначень "від італійських виробників з П`ємонту", "використовується виноград італійського походження", зображення певних кольорів.
Суд апеляційної інстанції не застосував до спірних правовідносин приписи частини другої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в якій зазначені обов`язкові вимоги до маркування виноробної продукції, та невірно розтлумачив абзац другий частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки інформація, за яку АМК притягує позивача до відповідальності, є додатковою інформацією, розміщеною дрібним шрифтом на контретикетці пляшки, що не регулюється законом та не потребує додаткових узгоджень про що зазначено у абзаці другому частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». На контретикетках виноробної продукції Підприємства йде мова про виноград італійського походження, а не про вино італійського походження.
Суд апеляційної інстанції невірно застосував до спірних правовідносин частини дев`яту та десяту статті 5 Закону України «Про виноград та виноградне вино», оскільки на виноробній продукції позивача чітко зазначено, що це - Шампанське України та вино ігристе, вироблене в Україні.

Інші доводи учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу АМК заперечує проти доводів Підприємства, викладених у касаційній скарзі, зазначаючи про її безпідставність та необґрунтованість, просить у задоволенні касаційної скарги Підприємства відмовити. Також АМК зазначає, що Північний апеляційний господарський суд надав вичерпне обґрунтування своєї позиції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У відзиві на касаційну скаргу Консорціум зазначає про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Підприємства та зазначає, що доводи Підприємства не підтверджують наявність підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції, а фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди позивача з ухваленими у ній судовими рішеннями. Однак, як вже попередньо зазначалось, у силу вимог статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази у справі, а тому просить касаційну скаргу Підприємства залишити без задоволення, також просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021, а рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2019 залишити в силі.
У відзивах на касаційні скарги АМК та Консорціуму Підприємство заперечує проти доводів, викладених у касаційних скаргах, зазначаючи про їх безпідставність та необґрунтованість і про невідповідність висновків, викладених у Рішенні №502-р, обставинам справи та про законність постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 у частині задоволення вимог позивача, й просить вказану касаційну скаргу залишити без задоволення, а відповідну постанову в частині задоволення позовних вимог Підприємства - без змін.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судом першої інстанції у розгляді справи з`ясовано й зазначено, зокрема, таке.
Згідно з Рішенням № 502-р:
- визнано, що Підприємство вчинило порушення, передбачене статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді неправомірного використання в господарській діяльності позначення PROSECCO, яке раніше почали використовувати в господарській діяльності учасники Консорціуму, без їх дозволу, що може призвести до змішування з діяльністю цих суб`єктів господарювання, та їх пляшки, схожої на пляшку Twist виробництва Сантеро Фрателлі Енд К. - Індустріа Вінікола Агрікола Санто Стефанесе - С.П.А., з одночасним використанням позначення PROSECCO, без дозволу цього суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх у господарській діяльності, що може призвести до змішування з діяльністю Консорціуму, що становить недобросовісну конкуренцію;
- за зазначене порушення на Підприємство накладено штраф у розмірі 222 100 грн;
- зобов`язано Підприємство у двомісячний строк з дати отримання рішення припинити використовувати у господарській діяльності позначення PROSECCO, що є схожим на позначення PROSECCO, яке раніше почали використовувати в господарській діяльності учасники Консорціуму, без їх дозволу, що може призвести до змішування з діяльністю цих суб`єктів господарювання.
Згідно з Рішенням № 503-р:
- визнано, що Підприємство вчинило порушення, передбачене статтею 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді поширення на контретикетках/кольєретках вин "ШАМПАНСЬКЕ УКРАЇНИ БРЮТ" (домінуюче позначення на етикетці - "SALUTE PROSECCO WHITE BRUT") власного виробництва інформації, що вводять в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей: "використовується виноград італійського походження", кольорів національного прапора Італійської Республіки, що може вплинути на наміри цих осіб щодо придбання вин Підприємства як італійських вин, що становить недобросовісну конкуренцію.
- за зазначене порушення на Підприємство накладено штраф у розмірі 51 500 грн.
Згідно з Рішенням № 544-р:
- визнано, що Підприємство вчинило порушення, передбачене статтею 151 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді поширення на контретикетках вин "САЛЮТЕ АСТІ ВИНО ІГРИСТЕ СОЛОДКЕ БІЛЕ" (домінуюче позначення на етикетці - "SALUTE ASTI GOLD") власного виробництва інформації, що вводять в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей: "від італійських виробників з П`ємонту", "використовується виноград італійського походження", що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання вин Підприємства як італійських вин, що становить недобросовісну конкуренцію;
- за зазначене порушення на Підприємство накладено штраф у розмірі 794 720 грн;
- зобов`язано Підприємство у двомісячний строк з дати отримання рішення припинити поширювати інформацію, зазначену в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, шляхом приведення інформації щодо вин власного виробництва у відповідність із властивостями цих вин, що не буде вводити споживачів в оману, зокрема, внаслідок обраного способу викладення інформації.
Позначення "PROSECCO" є брендом не конкретного виробника чи групи афілійованих компаній, а використовується різними італійськими виробниками вина, які здійснюють свою діяльність на відповідній чітко локалізованій території в Італії та відповідають установленим умовам та вимогам щодо виробництва вина, маркованого Позначенням PROSECCO.
Відповідно до декрету Міністерства політики сільського господарства, продовольства та лісового господарства Італії від 17.07.2009 (далі - Декрет) позначення "PROSECCO" офіційно класифіковане в Італії як Denominazione di Origine Controllata (D.O.C.), тобто як найменування контрольоване за походженням.
Відповідно до частин першої та другої статті 1 Декрету найменування контрольоване за походженням "PROSECCO" зарезервоване для вин, які відповідають умовам і вимогам, встановленим у специфікаціях.
Виробники вина, маркованого позначенням "PROSECCO", можуть застосовувати індивідуальне оформлення продукції за умови дотримання вимог з використання Позначення PROSECCO у частині маркування та пакування.
Відповідно до статті 2 додатка 1 до Декрету: "Вино найменування контрольоване за походженням "Просекко" (Prosecco) виробляється з винограду сорту "Глєра"; може бути об`єднане в межах підприємства, окремо або разом, до максимум 15 відсотків, з наступними сортами: Вердізо, Б`янкета, Тревіджана, Перера, Глера лунга, Шардоне, Піно Блан, Піно Грі, Піно Нуар (вініфікований білий), що відповідно вирощуються в області виробництва винограду відповідно до статті 3 Додатка 1 до Декрету".
Відповідно до статті 3 додатка 1 до Декрету та карти виробничої зони DOC Prosecco зона виробництва вина, маркованого позначенням "PROSECCO", чітко локалізована до конкретної географічної зони північно-східної Італії. Області, які включають провінції Італії: Беллуно, Горіція, Падуя, Порденоне, Тревізо, Трієст, Удіне, Венеція і Віченца.
Згідно з інформацією, наданою Комітету Українською корпорацією по виноградарству і виноробній промисловості "УКРВИНПРОМ" (далі - Корпорація "УКРВИНПРОМ") листом, зареєстрованим у Комітеті 09.02.2016 за № 8-01/1158, вино, марковане позначенням "PROSECCO", - італійське вино, сухе, ігристе, виготовляється з однойменного винограду сорту Глєра (відомий як Просекко) резервованим способом, інколи з додаванням сортів: Вердізо, Перера і Б`янкетта. Виробляється у 9 провінціях Італії в областях Фріулі-Венеція- Джулія і Венеція.
Статтями 4-8 додатка 1 до Декрету передбачені положення щодо стандартів виноградарства, нормативних положень виноробства, споживчі характеристики, вимоги до маркування та упаковки.
Позначення "PROSECCO" є зареєстрованим зазначенням походження товарів в Європейському Союзі № PDO-IT-A0516 відповідно до реєстру зазначень походження товарів та географічних зазначень походження товарів, уведеного відповідно до статті 104 Регламенту Європейського Союзу № 1308/2013.
Вино, марковане позначенням "PROSECCO", учасники заявника у справі АМК імпортують на територію України з 2005 року.
Сантеро імпортує вино власного виробництва, марковане позначенням "PROSECCO", на територію України, починаючи з 2008 року.
Сантеро імпортує на територію України вино, марковане позначенням "PROSECCO", у пляшці "Twist" з липня 2013 року. Зазначене підтверджено Сантеро нотаріально засвідченим перекладом рахунка щодо поставки вин Сантеро на територію України за період з 2013 по 2015 роки, що доданий до Заяви 2 та міститься в матеріалах справи АМК. Сантеро також надала обсяги продажів TOB "БЮРО ВИН" ігристих вин власного виробництва з використанням форми пляшки Twist, зокрема вина, маркованого позначенням "PROSECCO", у кількісному показнику за 2013 - 2015 роки, що додатково підтверджує реалізацію на території України вин виробництва Сантеро, маркованих позначенням "PROSECCO", у пляшці "Twist" з липня 2013 року.
Увезення в Україну вина, маркованого позначенням "PROSECCO", здійснюють суб`єкти господарювання України через розгалужену систему дистрибуції на підставі відповідних договорів з виробниками оригінального вина, маркованого Позначенням PROSECCO. 
Підприємство є власником знака для товарів і послуг, який охороняється свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 25.05.2009 № 111047 на позначення "ТАЇРОВО".
Також Підприємство використовує знак для товарів і послуг "SALUTE PROSECCO САЛЮТЕ ПРОСЕККО", який охороняється свідоцтвом України на знак для товарів і послуг від 10.04.2015 № 198077.
Позначення "SALUTE PROSECCO САЛЮТЕ ПРОССЕКО", належне на підставі свідоцтва України на знак для товарів і послуг від 10.04.2015 № 198077 (далі- Свідоцтво №   19077), використовувалось позивачем на підставі укладеного з Альбіон Кепітел Лімітед ліцензійного договору від 01.07.2015 №б/н.
Підприємство на підставі субліцензійного договору від 10.12.2014, укладеного між Підприємством та фізичною особою ОСОБА_1 , використовує промисловий зразок - різьблену пляшку, який охороняється патентом України на промисловий зразок від 10.12.2014 № 28474 (далі - Патент №   28474).
На всіх етикетках, що наносяться на вина виробництва Підприємства, не зазначений супровідний напис - абревіатура D.O.C. або розшифроване формулювання Denominazione di Origine Controllata поряд із позначенням PROSECCO, тоді як на фронтальній частині упаковки продукції вказане українське походження вина та адреса його виробництва (65494, Одеська обл., Овідіопольський район, смт Таїрове, вул. 40 - річчя Перемоги, буд. 1).
Вина, марковані позначенням "PROSECCO", виробниками яких є учасники Заявника у справах АМК та продукція, маркована позначенням "PROSECCO", виробництва Підприємства пропонуються до продажу в одних і тих самих точках продажу.
Підприємство здійснює виробництво трьох зразків продукції, маркованої позначенням PROSECCO, а саме: "САЛЮТЕ ПРОСЕККО Шампанське України брют" (домінуюче позначення на етикетці - " PROSECCO САЛЮТЕ ПРОСЕККО "; далі - Вино 1); "ШАМПАНСЬКЕ УКРАЇНИ БРЮТ" (домінуюче позначення на етикетці - " SAN MARTINO PROSECCO "; далі - Вино 2); "ШАМПАНСЬКЕ УКРАЇНИ БРЮТ" (домінуюче позначення на етикетці - " SALUTE PROSECCO WHITE BRUT ";далі - Вино 3) [далі разом - Вина].
Підприємство як виробник Вин відповідає за розміщення інформації на етикетках та контретикетках цих вин.
Судом апеляційної інстанції додатково зазначено, зокрема, таке.
У висновку експертів за результатами комплексної комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 09.12.2019 № 249/19 (далі - Висновок                     № 249/19) зазначено, що:
- позначення "SALUTE PROSECCO САЛЮТЕ ПРОССЕКО" за Свідоцтвом № 198077, яке використовується Підприємством для маркування продукції наведеної на фото № 1 (додаток № 1 до клопотання про призначення експертизи), не є схожим настільки, що його можна сплутати з позначенням "SANTERO PROSECCO", яке використовується Консорціумом для маркування продукції наведеної на фото № 2;
- у виробі "Пляшка Twist" виробництва Сантерофрателлі Енд К. - Індустріа Вінікола Агрікола Санто Стефанесе - С.П.А. не використано усю сукупність суттєвих ознак промислового зразку "ПЛЯШКА" за Патентом №28474, який використовується Підприємством для продукції, наведеної на фото №1.
Даний висновок був наданий Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності згідно з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 за клопотанням (Підприємства), обґрунтованим "в розрізі питання схожості та можливості сплутати позначення PROSECCO та різьблену пляшку, які використовує у своїй діяльності позивач, з позначенням та відповідною пляшкою з одночасним використанням цих позначень, які використовують інші суб`єкти господарювання" (цитується за текстом відповідної ухвали Північного апеляційного господарського суду).
Правомірність використання відповідного позначення та пляшки підтверджується наявними у матеріалах справи Свідоцтвом № 198077, ліцензійним договором б/н від 10.05.2015, Патентом №28474, субліцензійним договором від 10.12.2014 та актом приймання-передачі Патенту №28474.
Наведене у Висновку № 249/19, на думку апеляційного господарського суду, спростовує висновки, викладені у Рішенні № 502-р, про те, що дії Підприємства, які полягали у неправомірному використанні в господарській діяльності позначення "PROSECCO" шляхом зазначення (маркування) на комплекті етикеток та пляшки, схожої на пляшку "Twist" виробництва Сантеро, з одночасним використанням позначення "PROSECCO", що може призвести до змішування з діяльністю учасників Консорціуму, які кваліфіковано АМК як недобросовісну конкуренцію у вигляді неправомірного використання позначення.
Як вбачається із рішення № 502-р, анкетування споживачів алкогольної продукції біля продуктових торговельних мереж не охоплювало 100% території України, де здійснюється реалізація спірної продукції. 
Серед 950 споживачів лише 26,6% могли б сплутати вино позивача з маркуванням "PROSECCO", зображення якого додавалось до анкети, однак, як вже зазначалось вище, - позначення "PROSECCO" є різновидом вина, виготовленого з конкретного сорту винограду та не є позначенням виробника зазначеного вина.
Антимонопольним комітетом України при прийнятті рішення № 502-р не досліджено та не вказано того, що позначення "PROSECCO" характеризується особливим, унікальним чи запатентованим видом шрифту, використання якого належить виключно третій особі.
З аналізу норм антимонопольного законодавства вбачається, що недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності, виходячи із першості використання будь-якого позначення чи сукупності позначень у господарській діяльності без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який почав їх використовувати раніше.
Слід зазначити, що Підприємство використовує виключно законно зареєстровані знаки для товарів та послуг, що також не заперечується у оскаржуваному рішенні                 № 502-р, зокрема, "SALUTE PROSECCO", проставляючи при цьому попереджувальне маркування (ТМ), яке вказує на те, що ці торговельні марки, зареєстровані в Україні, зазначає походження товару - Україна та виробника - Підприємство.
Щодо рішення Комітету № 503-р судами попередніх інстанцій встановлено, що матеріалами справи АМК підтверджено поширення Підприємством інформації на контретикетках/кольєретках Вина 3, а саме: на кольєретці Вина 3 поширено інформацію у вигляді кольорів національного прапора Республіки Італія (поєднання зеленого, білого та червоного кольорів); на контретикетці Вина 3 поширено інформацію: "при виробництві "Салюте Просекко" використовується виноград італійського походження" (далі вся інформація разом - Італійські позначення).
До складу Вина 3, як зазначено на контретикетці, входять шампанські виноматеріали з винограду сортів: Совіньйон білий, Рислінг, Піно білий, Шардоне.
Вино 3 виготовляється відповідно до Національного стандарту України 4800:2007 "Шампанське України. Технічні умови". Вимоги до продукції, виробленої відповідно до Національного стандарту України 4800:2007 "Шампанське України. Технічні умови", відрізняються від вимог до Італійських вин.
Зокрема, використання Італійських позначень для маркування Підприємством Вина 3 може також створювати у споживача оманливе уявлення про: виготовлення Вина 3 в Італії; використання для виробництва Вина 3 італійського виноматеріалу; виготовлення Вина 3 за італійською технологією.
За інформацією, яка наявна в листі від 13.06.2017 за № 8-01/5705, Міністерство аграрної політики та продовольства України не погоджувало Підприємству використання зарубіжної технологічної документації для виготовлення Вина 3, що свідчить про те, що позивач не виготовляє Вина 3 за зарубіжною технологічною документацією.
Підприємство надало інформацію щодо походження (країна, регіони) винограду для виробництва Підприємством продукції, зокрема Вина 3, а саме повідомило (лист від 19.09.2016 № 8-127/1020-кі) Комітет, що виноградна лоза для Вина 3 має походження з Італії.
На підтвердження італійського сорту винограду Підприємство надало Договір поставки від 25.08.2015 № 25/08, укладений між Підприємством і ТОВ "Очаківський райагрохім" на підставі якого Підприємство отримувало виноград у власність та довідку про сортовий склад виноградників ТОВ "Очаківський райагрохім", у якій вказано площу в гектарах, виділену для вирощування ТОВ "Очаківський райагрохім" окремо кожного сорту винограду в Україні.
Разом з тим, ані вказаний договір, ані надана постачальником позивача довідка про сортовий склад виноградників ТОВ "Очаківський райагрохім" не можуть достеменно свідчити про те, що придбаний ним виноград (з якого виробляється відповідний виноматеріал) має італійське походження або про те, що таке походження має виноградна лоза.
Таким, чином, суди дійшли висновку про те, що Підприємство використовує при виробництві Вина 3 український виноматеріал.
Виготовлення Підприємством Вина 3 з вітчизняних виноматеріалів свідчить про невідповідність органолептичних якостей Вина 3 органолептичним якостям виноробної продукції, країною виробництва якої є Італія, що, в свою чергу, свідчить про те, що споживчі властивості Вина 3 відрізняються від споживчих властивостей виноробної продукції, країною виробництва якої є Італія, зокрема Італійських вин, та те, що інформація у вигляді Італійських позначень є неправдивою.
Враховуючи викладене, поширення Підприємством на контретикетках/кольєретках Вина 3 Італійських позначень може вплинути на наміри споживачів щодо придбання ними Вина 3 як італійського вина з відповідними споживчими властивостями.
Інформація, поширена на контретикетках та кольєретках Вина 3 у вигляді відомостей: "використовується виноград італійського походження", кольорів національного прапора Італійської Республіки, може сприйматися споживачами як інформація про те, що ці вина є італійськими.
Враховуючи зазначене, дії Підприємством, які полягали у поширенні на контретикетках/кольєретках Вина 3 інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей: "використовується виноград італійського походження", кольорів національного прапора Італійської Республіки, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання вин Підприємства як італійських вин, правомірно кваліфіковано Комітетом як недобросовісну конкуренція у вигляді поширення інформації, що вводить в оману.
Стосовно рішення Комітету № 544-р судами встановлено таке.
До складу Вина 1, як зазначено на контретикетці, входять виноматеріали для ігристих вин із суміші мускатних сортів винограду та винограду сортів Шардоне, Піно Блан.
Відповідно до інформації, яка наявна у листі від 13.06.2017 за №   8-01/5706, Міністерство аграрної політики та продовольства України не погоджувало Підприємству використання зарубіжної технологічної документації, зокрема, для виготовлення Вина   1.
Вказане свідчить про те, що Підприємство не виготовляє Вина 1 за зарубіжною технологічною документацією. Відповідно до інформації, наданої Позивачем, починаючи з 2010 року, Підприємство здійснює використання торговельної марки "САЛЮТЕ АСТІ SALUTE ASTI" та торговельної марки "ТАЇРОВО АСТІ TAIROVO ASTI", тобто протягом 8 років, що є достатнім строком для створення міцних асоціацій у споживачів із цим товаровиробником.
Заявник у справах АМК надав до Комітету фото зразків упаковки вин, маркованих позначенням ASTI, виробництва Підприємства.
До складу Вина 1, як зазначено на контретикетці, входять виноматеріали для ігристих вин із суміші мускатних сортів винограду та винограду сортів Шардоне, Піно Блан.
У листі від 13.06.2017 за № 8-01/5706 зазначено, що Міністерство аграрної політики та продовольства України не погоджувало Товариству використання зарубіжної технологічної документації, зокрема, для виготовлення Вина 1.
Вказане у сукупності свідчить про те, що Підприємство не виготовляє Вина 1 за зарубіжною технологічною документацією.
На підтвердження сорту винограду Підприємством надано Договір поставки від 25.08.2015 № 25/08, укладений між Підприємством та  ТОВ "Очаківський райагрохім", на підставі якого Підприємство отримувало виноград у власність та довідку про сортовий склад виноградників ТОВ "Очаківський райагрохім". У зазначеній довідці, зокрема, вказано площу земель у гектарах, виділених для вирощування ТОВ "Очаківський райагрохім" кожного сорту винограду окремо в Україні.
Отже, Підприємство використовує при виробництві Вина 1 український виноград італійського сорту.
Вказане свідчить про те, що Вино 1 виготовлене з вітчизняних виноматеріалів.
Виготовлення Товариством Вина 1 з вітчизняних виноматеріалів свідчить про невідповідність органолептичних якостей цих вин органолептичним якостям виноробної продукції, країною виробництва якої є Італія.
Вказане свідчить про те, що споживчі властивості Вина 1 відрізняються від споживчих властивостей виноробної продукції, країни виробництва Італія.
Таким чином, інформація, поширена на контретикетках Вина 1 у вигляді відомостей: "від італійських виноробів з П`ємонту", "використовується виноград італійського походження", є неправдивою та може вплинути на наміри споживачів придбати Вино 1 як італійські вина, в той час як ці вина є українськими.
Позначення ASTI має правовий захист на території України, передбачений підрозділом 3 частини другої Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію).
З метою отримання інформації з приводу правової позиції центрального органу виконавчої влади щодо співпадіння словесного елементу торговельної марки та географічного зазначення на території України, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, Комітет листом від 31.01.2018 № 127-26/09-1277 звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Міністерство).
Міністерство листом, зареєстрованим в Комітеті 09.02.2018 за № 6-01/1637, повідомило Комітету, що статті 198, 206 Угоди про асоціацію та норми чинного законодавства України регулюють питання співпадіння торговельних марок та географічних зазначень.
Зокрема, Міністерство зазначило: "Зважаючи на норми прямої дії Угоди про асоціацію, власники вищезазначених ТМ, заявки на які подані до 01.01.2016, наразі на законних підставах використовують власні ТМ, у складі яких міститься словесний елемент "ASTI".
Таким чином, суди дійшли висновку про те, що дії Товариства які полягали у поширенні на контретикетках Вина 1 власного виробництва інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей: "від італійських виробників з П`ємонту", "використовується виноград італійського походження", є порушенням, яке підпадає під визначену статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" правову кваліфікацію, - "поширенням інформації, що вводить в оману".
Відтак оспорювані рішення АМК №503-р та №544-р прийнято відповідно до законодавства, що регулює захист економічної конкуренції. Порушень прав позивача - не встановлено.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
ЦК України: 
частини третя та п`ята статті 13:
- не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; 
- не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.
Паризька конвенція: 
стаття 10bis:
країни Союзу зобов`язані забезпечити ефективний захист від недобросовісної конкуренції; актом недобросовісної конкуренції вважається будь-який акт конкуренції, що суперечить чесним звичаям у промислових і торговельних справах; зокрема, підлягають забороні всі дії, здатні яким би то не було способом викликати змішування відносно підприємства, продуктів чи промислової або торговельної діяльності конкурента.
Закон України "Про Антимонопольний комітет України": 
частина перша статті 1:
- Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель;
пункти 1 та 3 статті 3: 
- основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції;
частина перша статті 5:
- Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», «Про державну допомогу суб`єктам господарювання», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів;
пункти 1, 2 та 6 частини першої статті 7: 
- у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження:
розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами;
приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;
призначати експертизу та експерта з числа осіб, які володіють необхідними знаннями для надання експертного висновку.
Закон України "Про захист від недобросовісної конкуренції":
частина перша статті 1:
недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності;  
частина перша статті 4:
- неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання; 
стаття 27:
- процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом;
абзац перший частини першої статті 30:
органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов`язкові для виконання рішення про, зокрема: визнання факту недобросовісної конкуренції; припинення недобросовісної конкуренції; накладання штрафів.
Закон України "Про захист економічної конкуренції":
частина перша та друга статті 41: 
- доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі; 
- збір доказів здійснюється Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями незалежно від місцезнаходження доказів;
частина перша статті 59: 
- підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Закон України " Про охорону прав на знаки для товарів і послуг":
стаття 1:
- знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб (у редакції, що діяла на час прийняття Рішення АМК);
стаття 5:
об`єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень; правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі, вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом; право власності на знак засвідчується свідоцтвом; обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг (у редакції, що діяла на час прийняття Рішення АМК);
пункти 2 та 4 статті 16: 
- свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом; 
- використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака (у редакції, що діяла на час прийняття Рішення АМК);
стаття 17:
власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва (у редакції, що діяла на час прийняття Рішення АМК).
Закон України "Про охорону прав на промислові зразки":   
стаття 5:
правова охорона надається промисловому зразку, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоспроможності; об`єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб; право власності на промисловий зразок засвідчується патентом; обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису (у редакції, що діяла на час прийняття Рішення АМК);
абзаци другий та третій пункту 2 статті 20: 
- патент надає його власнику виключне право використовувати промисловий зразок за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів;  
- використанням промислового зразка визнається виготовлення виробу із застосуванням запатентованого промислового зразка, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях (у редакції, що діяла на час прийняття Рішення АМК);
абзац перший пункт 1 статті 23:
Власник патенту повинен добросовісно користуватися виключним правом, що випливає з патенту (у редакції, що діяла на час прийняття Рішення АМК).
ГПК України:
частина перша статті 13:
- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності;
частина перша статті 14:
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом;
частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
частина перша статті 76:
- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; 
частина перша статті 77:
- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування;
стаття 86:
- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;
- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;
- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанції
Як вбачається з матеріалів справи та встановлених попередніми судовими інстанціями обставин:
- справи АМК були порушені ним за заявою, зокрема, Консорціуму;
- цими рішеннями констатовано обставини недобросовісної конкуренції з боку Підприємства (позивача) стосовно італійських виробників вина "PROSECCO" (ПРОСЕККО), захист інтересів яких в Україні здійснює Консорціум;
- відповідні рішення АМК прямо і безпосередньо стосуються прав та законних інтересів Консорціуму, які (права та інтереси) пов`язані із захистом від дій, що кваліфіковані АМК як недобросовісна конкуренція, та від неправомірного, на думку як АМК, так і Консорціуму, використання позивачем відповідного позначення, причому право Консорціуму на такий  захист не визнається та оспорюється позивачем у цій господарській справі.
Причиною виникнення спору зі справи є питання стосовно наявності підстав для визнання Рішення АМК недійсним.
Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні виходив з того, що висновки АМК щодо неправомірного використання в господарській діяльності позначення "PROSECCO" шляхом зазначення (маркування) на комплекті етикеток та пляшки, схожої на пляшку "Twist" виробництва Сантеро, з одночасним використанням позначення "PROSECCO", може призвести до змішування з діяльністю учасників Консорціуму є помилковими, оскільки: АМК не врахував, що Підприємство використовує виключно законно зареєстровані знаки для товарів та послуг, зокрема, "SALUTE PROSECCO", проставляючи при цьому попереджувальне маркування (ТМ), яке вказує на те, що ці торговельні марки, зареєстровані в Україні, зазначає походження товару - Україна та виробника - Підприємство.
Водночас правовий зміст приписів частин третьої та п`ятої статті 13 ЦК України (межі здійснення цивільних прав), статті 10bis Паризької конвенції, частини першої статті 1 та статті 4 Закону № 236/96 (недобросовісна конкуренція та неправомірне використання позначень) визначають, що чесним звичаям у господарській діяльності суперечать та, відповідно, можуть бути визнані актом недобросовісної конкуренції будь-які дії, здатні викликати змішування відносно підприємства, товарів чи промислової або торговельної діяльності конкурента.
При цьому поняття «пріоритет», яке в Законі України «Про захист від недобросовісної конкуренції» використовується в розумінні переважного права на користування результатами правомірної, добросовісної та чесної підприємницької діяльності, з огляду на відмінності в сферах регулювання за своїм правовим змістом не є тотожним поняттю «пріоритет» за Законами України «Про охорону прав на промислові зразки», «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», які визначають пріоритет як першість заявки про реєстрацію відповідних прав.
Разом з тим з урахуванням приписів статей 27, 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" (процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції; рішення органів Антимонопольного комітету України), статей 3, 7, 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (завдання Антимонопольного комітету України; повноваження Антимонопольного комітету України; гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України), статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України), статті 5, пунктів 2, 4 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (умови надання правової охорони; права, що випливають із свідоцтва) та статті 5, пунктів 2, 3 статті 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" (умови надання правової охорони; права, що випливають з патенту) суд апеляційної інстанції у вирішенні даного судового спору мав виходити не лише з виключних прав власника зареєстрованої торговельної марки та/або промислового зразка щодо її/його використання, але й із загальних прав особи на користування результатами власної діяльності (якщо законом не встановлено іншого) та виключної компетенції органів антимонопольного комітету у сфері захисту від недобросовісної конкуренції, а також з фактичних обставин використання позначення "PROSECCO" та пляшки "Twist" двома виробниками на одному ринку стосовно одного товару (алкогольного напою), зовнішнє оформлення яких є схожим до ступеню сплутування та може призвести до змішування діяльності Підприємства з діяльністю Консорціуму.
Реалізація положень наведених законодавчих приписів не пов`язана з наявністю чи відсутністю в особи, яка вважає свої права порушеними, охоронного документа, оскільки вони забезпечують захист від недобросовісної конкуренції, виходячи з першості у використанні власних досягнень (у даному випадку - оформлення пакування (пляшки та етикетки), що сприяє індивідуалізації суб`єкта господарювання). 
Отже, істотне значення для правильного вирішення даного судового спору має саме схожість зовнішнього вигляду оформлення пакування (пляшки та етикетки), які фактично використовувалися Підприємством,  з продукцією Консорціуму.  
Водночас використання промислового зразка за патентом України Патентом №28474 не лише для виготовлення та розповсюдження пляшки, але й для позначення певних товарів (чим є випуск відповідної алкогольної продукції у цій пляшці) виходить за межі правового захисту, що надається власникові патенту згідно з пунктом 2 статті 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки".
Патент на промисловий зразок не дає підстав для маркування (оформлення) товару.
До того ж власник патенту повинен добросовісно користуватися виключним правом, що випливає з патенту (стаття 17 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки").
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 910/15222/178 у вирішенні даного судового спору суд апеляційної інстанції мав виходити не лише з виключних прав власника зареєстрованої торговельної марки щодо її використання, але й із загальних прав особи на користування результатами власної діяльності та виключної компетенції органів антимонопольного комітету у сфері захисту від недобросовісної конкуренції, а також з фактичних обставин використання двома виробниками на одному ринку стосовно одного товару двох схожих позначень нанесених на пляшки для пакування своєї продукції, що схожа на пляшку "Twist" (за загальною композицією, кольоровою гаммою та окремих елементів, назви продукту, технічних написів) є схожим до ступеню сплутування та може призвести до змішування діяльності Консорціуму та Підприємства. Тобто апеляційний господарський суд не врахував того, що чинне законодавство не пов`язує можливість захисту від недобросовісної конкуренції виключно з наявністю у постраждалої особи права на відповідний обєкт інтелектуальної власності.
За таких обставин суд апеляційної інстанції помилково послався на те, що правомірність використання Підприємством відповідного позначення та пляшки підтверджується наявними у матеріалах справи Свідоцтвом № 198077, ліцензійним договором б/н від 10.05.2015, Патентом №28474, субліцензійним договором від 10.12.2014 та актом приймання-передачі Патенту №28474 з огляду на відсутність доказів спростування встановленої Комітетом першості Консорціуму у використанні в господарській діяльності позначення "PROSECCO" шляхом зазначення (маркування) на комплекті етикеток та пляшки, схожої на пляшку "Twist" виробництва Сантеро схожим із зовнішнім оформленням Підприємством "SALUTE PROSECCO" на пляшці за Патентом №28474, що може призвести до змішування діяльності Консорціуму з діяльністю  Підприємства, а тому апеляційний господарський суд помилково скасував рішення від 05.03.2017 та частково задовольнив позовні вимоги в частині скасування рішення АМК №502.
Також апеляційним господарським судом не було враховано, що  предметом дослідження комісійної судової експертизи (висновок від 09.12.2019) були зареєстровані об`єкти права інтелектуальної власності (за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг № 198077 та патентом на промисловий зразок № 28474), тоді як правильність кваліфікації АМК виявленого порушення залежить від загальної схожості упаковки (пакування) товарів позивача і Підприємства.
При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції, Сантеро не надавало будь-якої згоди (дозволу) Підприємству на використання пляшки для пакування своєї продукції, що схожа на пляшку "Twist", та позначення "PROSECCO". 
Дії Підприємства, які полягали у неправомірному використанні в господарській діяльності позначення "PROSECCO" шляхом зазначення (маркування) на комплекті етикеток та пляшки, схожої на пляшку "Twist" виробництва Сантеро, з одночасним використанням позначення "PROSECCO", що може призвести до змішування з діяльністю учасників Консорціуму, кваліфіковано Комітетом як недобросовісна конкуренція у вигляді неправомірного використання позначень.
Таким чином, наявність у Підприємства свідоцтва на знак для товарів і послуг, у разі, якщо його дії містять ознаки порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, не звільняє його від відповідальності за законодавством про захист від недобросовісної конкуренції.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що АМК, дослідивши та встановивши можливість сплутування споживачами алкогольної продукції товарів позивача з товарами Підприємства і Консорціуму через схожість в оформленні їх пакування (пляшок та етикеток "PROSECCO" та "SALUTE PROSECCO САЛЮТЕ ПРОССЕКО"), з урахуванням першості Консорціуму у їх використанні, в межах наявних повноважень дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності в діях Підприємства акту недобросовісної конкуренції та застосував передбачені законом санкції.      
При цьому Верховний Суд зазначає, що завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а у гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням судочинства завжди є контроль легальності.
Аналіз норм статей 124, 19 Конституції України, статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", норм процесуального права, які закріплені в ГПК України щодо компетенції суду, дає підстави дійти висновку, що останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.
Відтак Верховний Суд наголошує на тому, що суд, перевіряючи дії АМК на відповідність законодавству України, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) АМК поза межами перевірки за наявними підставами щодо зміни, скасування чи визнання недійсними рішень АМК України. Водночас суди можуть контролювати як відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і узгодженість рішень /дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи, наявними ресурсами тощо.
Отже, під час розгляду цієї справи Суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) АМК України, з`ясовує і визначає наявність/відсутність передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання, зокрема недійсним рішення АМК України щодо відмови у розгляді справи через призму/критерії, визначених у цій статті. 
Саме таким чином суд і здійснює перевірку як на відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і на узгодженість рішень/дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи тощо.
Згідно зі статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.
Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які:
- містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору;
- містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб`єкта господарювання;
- приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають;
- містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації. 
Вчинення дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Законом (стаття 20 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").
Згідно зі статтею 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" вчинення суб`єктами господарювання дій, визначених цим Законом як недобросовісна конкуренція, тягне за собою накладення штрафу у розмірі до п`яти відсотків доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) суб`єкта господарювання за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Накладення штрафу здійснюється відповідно до частин третьої - сьомої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції". 
Отже, поширення інформації, що вводить в оману суб`єктом господарювання безпосередньо невизначеному колу осіб неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення щодо назви продукту, його споживчих властивостей та стандарту, якому відповідає продукт, які можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) товару цього суб`єкта господарювання тягне за собою відповідальність, передбачену Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції". 
Особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази та доводити їх достовірність (об`єктивність, стаття 41);
- підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 59). 
Для кваліфікації дій суб`єктів господарювання як, зокрема, недобросовісної конкуренції, не є обов`язковим з`ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.
Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 11, 13-15 і 19 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»), або можливості настання зазначених наслідків у зв`язку з відповідними діями таких суб`єктів господарювання (частини перші статей 6 і 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статті 4, 6, 8, 151, 16, 17 і 18 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 зі справи № 915/1253/17, від 02.06.2020 зі справи № 915/1889/19.
Водночас згідно з пунктом 1 статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», «Про державну допомогу суб`єктам господарювання», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно з частиною першою статті 23 названого Закону унормовано, що діяльність стосовно виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться АМК, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема:
- розгляд заяв і справ про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проведення досліджень за цими заявами і справами; 
- прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.
Відповідно до частин пункту 23 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням АМК від 19.04.1994 № 5 унормовано, що службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін. Зокрема у справах можуть проводитися такі дії: дослідження регіонального або загальнодержавного ринку; одержання від сторін, третіх осіб, інших осіб письмових та усних пояснень, які можуть фіксуватися в протоколі; вилучення письмових та речових доказів, зокрема документів, предметів чи інших носіїв інформації, що можуть бути доказами чи джерелами доказів у справі; накладення арешту на предмети, документи, інші носії інформації, що можуть бути доказами чи джерелами доказів у справі. 
Суди попередніх інстанцій, з огляду на відповідні законодавчі приписи, встановлені фактичні обставини, з урахуванням виключних повноважень органів АМК щодо оцінки та кваліфікації наявних дій як відповідного порушення, враховуючи те, що органи Антимонопольного комітету України здійснюють контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, в частині виявлення та припинення поширення інформації, що вводить в оману, дослідивши встановлені Комітетом обставини щодо поширення Підприємством інформації, що вводить споживачів в оману шляхом повідомлення неправдивих відомостей таких як: "використовується виноград італійського походження" та "від італійських виноробів з П`ємонту", "використовується виноград італійського походження" кольорів національного прапора Італійської Республіки, є неправдивою та може вплинути на наміри споживачів придбати вина Підприємства внаслідок обраного способу викладення, як італійські вина, в той час як ці вина є українськими, - дійшли неспростовного висновку про відсутність правових підстав для визнання Рішення АМК недійсним.
Доводи Підприємства про те, що інформація, яку АМК визнав такою, що вводить в оману, є додатковою інформацією, розміщеною дрібним шрифтом на контретикетці пляшки, що не регулюється законом та не потребує додаткових узгоджень, про що зазначено у викладеній в абзаці другому частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», не може бути підставою для скасування Рішення АМК №503 та №544-р, оскільки АМК досліджувалось питання вчинення Підприємством дій, визначених законом як недобросовісна конкуренція, а не дотримання виробником вимог законодавства щодо порядку розміщення інформації на етикетках та контретикетках відповідного товару.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
За таких обставин Верховний Суд вважає, що надав відповіді на всі істотні, вагомі та доречні доводи, які викладені скаржником у касаційній скарзі та стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
Згідно з приписами пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
Відповідно до частини першої статті 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
З урахуванням наведеного касаційні скарги у справі підлягають частковому задоволенню, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 слід скасувати, залишивши в силі рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2019. 
Судові витрати
Понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Підприємство, оскільки касаційні скарги Консорціуму та Комітету підлягають задоволенню.

Керуючись статтями  300, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1.Касаційні скарги Антимонопольного комітету України та Консорціо ді тутела делла деномінаціоне ді оріджине контролата просекко (Consorzio di tutela della denominazione di origine controllata prosecco) задовольнити. 
2. У задоволенні касаційної скарги науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю відмовити.  
3. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 зі справи №   910/15594/18 скасувати, а рішення господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у справі №910/15594/18 залишити в силі.
4. Стягнути з науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь Консорціо ді тутела делла деномінаціоне ді оріджине контролата просекко (Consorzio di tutela della denominazione di origine controllata prosecco) 3 524,00 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн судового збору за розгляд касаційної скарги.
5. Стягнути з науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на користь Антимонопольного комітету України 3   524,00 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн судового збору за розгляд касаційної скарги.
6. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І. Булгакова

Суддя                                                                                                              Б. Львов

Суддя                                                                                                                             В. Селіваненко