ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року 
м. Черкаси

Справа № 709/389/21		
Провадження № 22-ц/821/1998/21		
Категорія: скарга на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 

позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Приватне підприємство «Колективне підприємство «Міжгір`я»
       
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1  – ОСОБА_2  на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2021 року (постановлену в приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області під головуванням судді Кваші І.М.) про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Колективне підприємство «Міжгір`я» про стягнення майнової шкоди,-

в с т а н о в и в :

09 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовом до ПП «КП «Міжгір`я» про стягнення майнової шкоди, посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, що він є власником майнового паю, який був виділений в натурі зі складу пайового фонду КПК «СКВ`Міжгіря», в подальшому реорганізованого в ПП «КП «Міжгір`я». На неодноразові звернення, вказує позивач, до ПП «КП «Міжгір`я» з проханням передати йому належне майно, отримував відповіді, що таке майно відсутнє. 
У зв`язку з чим, з метою захисту своїх майнових прав, ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із даним позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з ПП «КП «Міжгір`я» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі вартості майнового паю, яка становить 99000,00 грн.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду є неявка в судові засідання позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які були належним чином повідомлені про час та дату судових засідань, призначених відповідно на 13 вересня 2021 року та 27 вересня 2021 року, а також неповідомлення ними причин своїх неявок до суду та відсутності заяви про розгляд справи за їх відсутності.
В апеляційній скарзі, поданій 05 жовтня 2021 року, представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції постановленою із порушенням вимог процесуального закону, просив ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області  від 27 вересня 2021  рокускасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що викладені в оскаржуваній ухвалі відомості про повторну неявку позивача  ОСОБА_1  та його представника ОСОБА_2  в судове засідання 27 вересня 2021 року не відповідають дійсності і як наслідок, відсутні підстави для залишенняпозову без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що із позовом до ПП «КП «Міжгір`я» про стягнення майнової шкоди, позивач ОСОБА_1 звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області 09 квітня 2021 року.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області  від 03 червня 2021 року  було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області  від 06 серпня 2021 року  було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті, судове засідання призначено на 30 серпня 2021 року.
Відповідно до протоколу судового засідання від 30 серпня 2021 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 13 вересня 2021 року. (а.с. 139)
Про судове засідання, призначене на 13 вересня 2021 року представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було повідомлено особисто, про що свідчить його власний підпис у розписці. (а.с. 140)
Як вбачається з протоколу судового засідання від 13 вересня 2021 року, у судове засідання ні позивач ОСОБА_1 , а ні його представник ОСОБА_2 не з`явились. (а.с. 141)
Про наступне судове засідання, призначене на 27 вересня 2021 року позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 було повідомлено шляхом надсилання судової повістки поштовим зв`язком. (а.с. 143, 144) 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повістку про призначення розгляду справи на 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 отримав 18 вересня 2021 року (а.с. 146), а його представник ОСОБА_2 отримав 16 вересня 2021 року. (а.с. 147)
У судове засідання, призначене на 27 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились, причини неявки суду не відомі, жодних заяв та клопотань, в тому числі про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення розгляду справи, на адресу суду не надходило.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1  без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції послався на те що, у судові засідання, призначені на 13 вересня 2021 року та 27 вересня 2021 року позивач  ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`являлись, хоча про час та дату судових засідань повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про слухання справи за їх відсутності до суду не надходило.
Відповідно до частини першої, пунктів 1–2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання,
не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час
і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або
не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).
Отже, правове значення для встановлення правомірності залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України має те, чи мало місце належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність його неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07 серпня
2020 року у справі № 405/8125/15-ц (провадження 61-4801св20), від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18-ц (провадження № 61-3617св19), від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16-ц (провадження № 61-19254св19), від 01 квітня 2021 року у справі № 2-1676/11 (провадження № 61-2734св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 524/3347/18-ц (провадження № 61-641св21), від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19-ц (провадження
№ 61-2547св21).
Тобто, обов`язковою умовою для залишення позовної заяви без розгляду
з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України
є повторність неявки позивача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи. Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128 – 132 ЦПК України.
Згідно з частинами першою, третьою, п`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.
Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані
у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З аналізу даної норми слідує, що доказом належного повідомлення сторони про час і місце судового розгляду є розписка про одержання судової повістки.
З викладеного вбачається, що підставою залишення позову без розгляду була саме повторна неявка належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи позивача  ОСОБА_1  та його представника ОСОБА_2  у судові засідання призначеніна 13 вересня 2021 року та 27 вересня 2021 року, про що свідчать наявні в матеріалах справи об`єктивні докази про належне їх повідомлення про судовий розгляд.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач  ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , будучи достеменно обізнаними про розгляд справи, повторно не з`явилися в судове засідання і аргументовано залишив позов без розгляду.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не було порушено право доступу позивача  ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 до суду та справедливий судовий розгляд, а навпаки, було вжито всіх можливих дій для забезпечення своєчасного розгляду справи.
Посилання скаржника на тлумачення норм прав і обов`язків осіб в національному законодавстві є безпідставними, оскільки частиною 5 статті 223 ЦПК України визначено чіткий перелік підстав для залишення заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача у судове засідання, які були дотримані судом першої інстанції.
Враховуючи викладене, ухвала Чорнобаївського районного суду Черкаської області  від 27 вересня 2021 року про залишення без розгляду позовної заяви  ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її зміни чи скасування.
Аргументи апеляційної скарги, поданої представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2021 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Колективне підприємство «Міжгір`я» про стягнення майнової шкоди – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                                                                          О.В. Карпенко

Судді                                                                         В.Г. Бородійчук

                                                                               Л.І. Василенко

/ текст постанови суду виготовлений 23 листопада 2021 року/