ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року 
м. Київ
справа №  920/268/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Уркевич В.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.
та представників
позивача: Кучменко С.В.,
відповідача-1: Пишний Р.Ю.,
відповідача-2: не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021
та рішення Господарського суду Сумської області від 29.09.2020 
у справі № 920/268/20 
за позовом Приватної фірми "Будтехсервіс"
до:
1) Головного управління ДПС у Сумській області;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Маркетинг Груп"
про визнання недійсними результатів торгів з продажу майна, яке перебуває в податковій заставі,

В С Т А Н О В И В:
Приватна фірма "Будтехсервіс" (далі - ПФ "Будтехсервіс") звернулась до Господарського суду Сумської області з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - ГУ ДПС у Сумській області) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Маркетинг Груп" (далі - ТОВ "Прайм Маркетинг Груп") про визнання недійсними: 1) результатів цільового аукціону, оформленого протоколом від 21.02.2020 № 43/20, з продажу належного ПФ "Будтехсеріс" нерухомого майна, яке перебуває в податковій заставі та складається з майстерні з адміністративною будівлею загальною площею 672,2 кв.м. в Сумській обл., м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1; 2) договору купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі від 26.02.2020 № 43/20, укладеного між ГУ ДПС у Сумській області і ТОВ "Прайм Маркетинг Груп", за яким було реалізоване належне ПФ "Будтехсеріс" нерухоме майно майстерні з адміністративною будівлею загальною площею 672,2 кв.м., розташоване в Сумській обл., м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/ 1. 
Рішенням Господарського суду Сумської області від 29.09.2020 (суддя Котельницька В.Л.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 (колегія суддів у складі: Дикунська С.Я. - головуючий, Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.), позов задоволено. Визнано недійсними результати цільового аукціону, оформленого протоколом від 21.02.2020 № 43/20 з продажу належного ПФ "Будтехсервіс" нерухомого майна, яке перебуває в податковій заставі, та складається з майстерні з адміністративною будівлею загальною площею 672,2 кв.м., яке розташоване в Сумській обл., м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1. Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі від 26.02.2020 № 43/20-Д, укладений між ГУ ДПС у Сумській області і ТОВ "Прайм Маркетинг Груп", згідно з яким було реалізоване належне ПФ "Будтехсервіс" нерухоме майно майстерні з адміністративною будівлею загальною площею 672,2 кв.м., розташоване в Сумській обл., м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1.
Судами обох інстанцій встановлено, що 23.03.2018 податковим керуючим Почтарьовою Ю.І., призначеним наказом ГУ ДФС у Сумській області № 1634 від 25.10.2017, на підставі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Сумській області № 9615      від 30.10.2015 про опис майна у податкову заставу платника податків - ПФ "Будтехсервіс" було проведено опис наступного майна: майстерні з адміністративною будівлею, площею 672,2 кв.м. за адресою: Сумська область, м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1 (технічний опис майна: будівля гаража з майстернею).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2018 у справі №1840/2548/18, яке набрало законної сили 16.10.2018, задоволено позовні вимоги ГУ ДФС у Сумській області до ПФ "Будтехсервіс" про надання дозволу на погашення податкового боргу. Надано ГУ ДФС у Сумській області дозвіл на погашення податкового боргу в загальному розмірі 385 879,32 грн. за рахунок майна ПФ "Будтехсервіс", що перебуває у податковій заставі.
На замовлення ПФ "Будтехсервіс" 14.12.2018 для цілей оподаткування проведено оцінку нерухомого майна, майстерні з адміністративною будівлею загальною площею 672,2 кв.м., розташованих в Сумській обл., м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1, за результатами якої було складено звіт про оцінку майна, відповідно до якого   вартість даного об`єкта становила 4 407 400,00 грн.
13.06.2019 на замовлення ГУ ДПС у Сумській області суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Консалт-С" з метою визначення стартової ціни      реалізації майна з аукціонних торгів було проведено повторну оцінку спірного нерухомого майна, за результатами якої складено звіт від 14.06.2019      про оцінку майна, відповідно до якого      ринкова вартість спірного об`єкта становила 718 087,00 грн.
10.12.2019 на замовлення ГУ ДПС у Сумській області суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Бюро "Ваш експерт+"" з метою визначення стартової ціни      реалізації майна з аукціонних торгів було проведено ще одну повторну оцінку спірного нерухомого майна, за результатами якої складено звіт від 10.12.2019      про незалежну оцінку вартості майна, відповідно до якого   ринкова вартість спірного об`єкта становила 420 000,00 грн.
За твердженнями відповідача-1, необхідність проведення повторної оцінки спірного майна виникла внаслідок визнання всіх попередніх аукціонів з продажу спірного майна такими, що не відбулися, у зв`язку з відсутністю належним чином зареєстрованих заяв на участь у них, а також сплачених гарантійних та реєстраційних внесків для участі в аукціонах (аукціон, що мав відбутися 18.04.2019 зі стартовою ціною 4 407 400,00 грн., аукціон, що мав відбутися 13.05.2019 зі стартовою ціною 3 746 290,00 грн., аукціон, що мав відбутися 04.06.2019 зі стартовою ціною 2 809 717,00 грн., аукціон, що мав відбутися 30.07.2019 зі стартовою ціною 718 087,00 грн., аукціон, що мав відбутися 27.08.2019 зі стартовою ціною 610 373,95 грн., аукціон, що мав відбутися 09.01.2020 зі стартовою ціною 420 000,00 грн. та аукціон, що мав відбутися 31.01.2020 зі стартовою ціною 357 000,00 грн.   визнано такими, що не відбулися).
21.02.2020      з 14:00 до 14:30 в м. Києві, пров. Виноградний, буд. 4 оф. 41 Товарною Біржею "Міжрегіональна товарно-промислова біржа" було проведено цільовий аукціон з продажу майна платника податків, що знаходиться у власності ПФ "Будтехсеріс" та перебуває в податковій заставі ГУ ДПС у Сумській області, результати якого було оформлено протоколом № 43/20 від 21.02.2020.
Об`єктом продажу за даним аукціоном був лот № 64/20: майстерні з адміністративною будівлею за місцезнаходженням: Сумська обл., м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1, які перебувають у власності ПФ "Будтехсеріс". Стартова ціна - 267 750, 00 грн.
Відповідно до протоколу      № 43/20 від 21.02.2020 переможцем аукціону став учасник ТОВ "Прайм Маркетинг Груп", який запропонував найвищу ціну 270 427, 50 грн. за вищезазначене нерухоме майно.
Між ТОВ "Прайм Маркетинг Груп" (покупець) та ГУ ДПС у Сумській області (продавець) 26.02.2020 укладено договір купівлі-продажу № 43/20-Д майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі, за умовами п.п. 1.1, 1.2 якого продавець продав, а покупець купив на аукціоні, проведеному Товарною біржею "Міжрегіональна товарно-промислова біржа" майно, а саме: майстерні з адміністративною будівлею загальною площею 62,2 кв.м. Місцезнаходження майна: Сумська область, м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1. Майно, яке відчужується за цим договором, є      власністю ПФ "Будтехсервіс".
Положеннями п. 2.1 договору купівлі-продажу № 43/20-Д від 26.02.2020 встановлено, що ціна реалізації майна згідно з протоколом аукціону від 21.02.2020 № 43/20 складає 270 427,50 грн. з ПДВ.
В ході розгляду справи позивачем було долучено до матеріалів справи висновок експерта за результатами проведеної судової оціночно-будівельної експертизи від 09.07.2020 № 924/1097 Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до якого ринкова вартість нерухомого майна станом на 09.07.2020 становить 2 107 900,00 грн., що значно більше стартової ціни майна, за якою було реалізоване спірне майно відповідачем-1 за протоколом      № 43/20 від 21.02.2020.
Посилаючись на те, що аукціон було проведено з порушенням законодавства з продажу майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, відтак його результати, оформлені відповідним протоколом, та укладений на їх підставі договір підлягають визнанню недійсними, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.
Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що кількість проведених аукціонів не повинна перевищувати 3-х аукціонів, а зменшення вартості майна не повинна перевищувати 15% та 25% при проведенні повторних аукціонів. В ході розгляду справи   позивачем подавались докази на підтвердження наявності      іншого нерухомого майна, яке ГУ ДПС у Сумській області могло внести в податкову заставу, проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що останнє відповідно до п. 21 Порядку зміни початкової ціни продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, в рахунок погашення його податкового боргу та оприлюднення інформації про час та умови проведення відповідних торгів вживало заходів для виявлення цього майна та заміни предмета податкової застави. Натомість у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у Сумській області неодноразово наголошувало, що за відсутності у ПФ "Будтехсервіс" іншого майна, яке може бути передано в податкову заставу, спірне нерухоме майно неодноразово переоцінювалось та дев`ять разів (замість трьох можливих) виставлялось на аукціон. Крім цього, згідно з висновком експерта за результатами судової оціночно-будівельної експертизи від 09.07.2020 № 924/1097, проведеної Сумським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, ринкова вартість нерухомого майна становить 2 107 900,00 грн., що значно перевищує стартову ціну спірного майна на аукціоні, що відбувся. Враховуючи викладене суди обох інстанцій дійшли висновку, що проведення цільового аукціону та оспорюваний правочин з продажу спірного нерухомого майна не відповідають: п.п. 95.10, 95.12 ст. 95 Податкового кодексу України (далі - ПК України);   п.п. 13, 20, 21 Порядку зміни початкової ціни продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, в рахунок погашення його податкового боргу та оприлюднення інформації про час та умови проведення відповідних торгів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244 (далі - Порядок № 1244); пунктам 8 і 9 розділу V Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, затвердженого наказом Мінфіну від 22.05.2017 № 518, зареєстрованого в Мінюсті 15.06.2017 за № 748/30616 (далі - Порядок № 518).
Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, ТОВ "Прайм Маркетинг Груп" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2021 касаційну скаргу ТОВ "Прайм Маркетинг Груп" залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог п. 5 ч. 2, п. 2 ч. 4 ст. 290, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Оскільки скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 24.09.2021, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021 касаційну скаргу ТОВ "Прайм Маркетинг Груп" не прийнято до розгляду і повернуто скаржнику.
Також не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, ГУ ДПС у Сумській області звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.
В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суди обох інстанцій порушили положення ст.ст. 87, 93 та 95 ПК України. Зазначає, що норми ПК України мають вищу юридичну силу, аніж норми постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244. Вказує, що оскільки майно після проведення трьох аукціонів не реалізовано, у боржника відсутнє інше майно для погашення податкового боргу, термін дії оцінки вартості майна, здійсненої позивачем, закінчився, у зв`язку з чим реалізація заставного майна, придбаного відповідачем-2 за ціною 270 427, 50 грн. на аукціоні 21.02.2020 відбулась цілком на законних підставах та за найвищою ціною (з розрахунку 420 000,00грн. (початкова ціна, визначена актом експертної оцінки майна, складеної суб`єктом оціночної діяльності) -15% (за результатами першого аукціону, що не відбувся) -25% (за результатами другого аукціону, що не відбувся) = 267 750,00грн.). Також скаржник зазначає, що висновок експерта взагалі не може братись до уваги при визначені оцінки заставного майна, що реалізується на цільових аукціонах, оскільки продаж майна здійснюється за початковою ціною, яка визначається контролюючим органом на підставі звіту (акта) про оцінку майна, складеного відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". 
Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а саме - відсутній висновок Верховного Суду щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу заставного майна на підставі ст. 95 ПК України, у зв`язку з чим виникає необхідність формування єдиної практики застосування норм постанови Кабінету Міністрів України № 1244 з дотриманням норм ст.ст. 87, 93 та 95 ПК України.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.10.2021 відкрито провадження за касаційною скаргою з підстави, передбаченої п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено останню до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.12.2021 та повідомлено учасників у справі про їх право на подання відзиву на касаційну скаргу до 15.11.2021.
До Верховного Суду 16.11.2021 від представника позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому він просить останню залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що на третьому аукціоні, який було призначено на 04.06.2019, майно виставлялось зі стартовою ціною 2 809 717, 00 грн., а через десять днів (14.06.2019) була проведена його нова оцінка майна й майно оцінено в 718 087, 00 грн., що свідчить про очевидні порушення при реалізації належного позивачу майна, зокрема, продаж його не за найкращою ціною, а навпаки. За твердженнями позивача, відповідач-1, як орган державної влади, при реалізації нерухомого майна позивача, яке перебуває в податковій заставі, зобов`язаний був діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, а саме, відповідно до п. 95.15 ст. 95 ПК України, п. 21 Порядку № 1244, п. 9 розділу V Порядку № 518. При цьому, ні ПК України, ні Порядком № 1244, ні Порядком № 518, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не встановлено повноважень   податкових органів проводити більше трьох аукціонів з реалізації майна, яке перебуває в податковій заставі.
Також до Верховного Суду 30.11.2021 від ГУ ДПС у Сумській області надійшли пояснення у справі, з урахуванням відзиву ПФ "Будтехсервіс".
Заслухавши доповідь головуючого судді та пояснення представників сторін, переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного та рішення місцевого господарських судів в межах підстав касаційного оскарження, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла таких висновків. 
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження відповідач-1 посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу заставного майна на підставі ст. 95 ПК України, у зв`язку з чим виникає необхідність формування єдиної практики застосування норм постанови № 1244 з дотриманням норм ст.ст. 87, 93 та 95 ПК України.
За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлено ч.ч. 1-3, 5 і 6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. 
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 
Відповідно до ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідними для чинності правочину, є, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
На підставі ст. 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.
Продаж майна, яке перебуває в податковій заставі врегульовано ст. 95 ПК України.
За змістом п. 95.7 цієї статті продаж майна платника податків здійснюється на публічних торгах та/або через торговельні організації.
Відповідно до п.п. 95.7.3 цього пункту інше майно, об`єкти рухомого чи нерухомого майна, а також цілісні майнові комплекси підприємств підлягають продажу за кошти виключно на цільових аукціонах, які організовуються за поданням відповідного контролюючого органу на зазначених біржах.
Положеннями п. 95.10 цієї статті встановлено, що з метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості майна для визначення початкової ціни його продажу. Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України".
За приписами п. 13 Порядку № 1244, початкова ціна майна, яке виставляється на аукціон, визначається контролюючим органом на підставі звіту (акта) про оцінку майна.
Відповідно   до п. 2 розділу III Порядку № 518 майно, яке підлягає продажу на цільовому аукціоні, виставляється на аукціон за початковою ціною, що визначається контролюючим органом на підставі звіту (акта) про оцінку майна, складеного відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України".
Платник податків згідно з п. 95.12 ст. 95 ПК України має право самостійно здійснити оцінку шляхом укладення договору з оцінювачем.
Судами обох інстанцій встановлено, що для визначення ринкової вартості (початкової ціни) для продажу на аукціоні, на замовлення ПФ "Будтехсервіс" було проведено оцінку нерухомого майна, майстерні з адміністративною будівлею загальною площею 672,2 кв.м., за адресою: Сумська обл., м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1, відповідно до якої оціночна (ринкова) вартість даного об`єкту станом на 14.12.2018 складала 4   407   400 грн.
Відповідно до пунктів 8, 9 розділу V Порядку №518, у разі визнання цільового аукціону таким, що не відбувся у зв`язку з відсутністю зареєстрованих заявок на участь у ньому, організатор аукціону в місячний строк після проведення попереднього аукціону проводить повторний аукціон. На повторному цільовому аукціоні початкова ціна непроданого майна знижується організатором аукціону на 15 відсотків. На третьому аукціоні, який проводиться у місячний строк після повторного аукціону в разі визнання повторного аукціону таким, що не відбувся у зв`язку з відсутністю зареєстрованих заявок на участь у ньому, початкова ціна майна знижується на 25 відсотків початкової ціни повторного аукціону. Майно, що не реалізовано відповідно до пункту 8 цього розділу, знімається з торгів і повертається власнику.
Також згідно з п. 11 Порядку №1244 у разі продажу майна на аукціоні контролюючий орган укладає відповідний договір з уповноваженою товарною біржею та/або з брокерською конторою (брокером), яка вчиняє дії з продажу майна за дорученням контролюючого органу на умовах найкращої цінової пропозиції на підставі акта опису майна в податкову заставу, складеного відповідно до п. 89.3 ст. 89 ПК України, та витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 
Майно, що не реалізовано відповідно до пункту 20 цього Порядку, знімається з торгів і повертається власнику. У такому випадку контролюючим органом вживаються заходи щодо заміни предмета податкової застави (п. 21 зазначеного Порядку).
Таким чином, правильним є висновок судів обох інстанцій про те, що кількість проведених аукціонів не повинна перевищувати 3-х аукціонів, а зменшення вартості майна не повинні перевищувати 15% та 25% при проведенні повторних аукціонів. 
При цьому, відповідно до п.п. 20, 21 Порядку № 1244 та пунктів 8, 9 розділу V Порядку №518, майно, що не було реалізовано, знімається з торгів і повертається власнику, і у такому випадку контролюючим органом вживаються заходи щодо заміни предмета податкової застави.
Разом з тим, суди обох інстанцій встановили, що в ході розгляду справи      позивачем подавались докази на підтвердження наявності      іншого нерухомого майна, яке Головне управління ДПС у Сумській області могло внести в податкову заставу, проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Головне управління ДПС у Сумській області відповідно до п. 21 Порядку № 1244 вживало заходів для виявлення цього майна та заміни предмета податкової застави. Натомість у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у Сумській області неодноразово наголошувало, що за відсутності у ПФ "Будтехсервіс" іншого майна, яке може бути передано в податкову заставу, спірне нерухоме майно неодноразово переоцінювалось та дев`ять разів (замість трьох можливих) виставлялось на аукціон.
Відповідно до ч. 2 ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Враховуючи викладене, оскільки майно, що не було реалізовано, не було знято з торгів і повернуто власнику відповідачем-1, і ним не було вжито заходів щодо заміни предмета податкової застави, суди обох інстанцій дійшли правильного висновку, що проведення цільового аукціону та оспорюваний правочин з продажу спірного нерухомого майна не відповідають: п.п. 95.10, 95.12 ст. 95 ПК України;   п.п. 13, 20, 21 Порядку № 1244; п.п. 8 і 9 розділу V Порядку № 518.
При цьому посилання скаржника на неврахування судами положень ст.ст. 87 та 93 ПК України не приймаються Верховним Судом до уваги, оскільки за встановлених судами обставин майно дев`ять разів (замість трьох можливих) виставлялось на аукціон, відповідачем-1 таке майно не поверталось його власнику і ним не було вжито заходів щодо заміни предмета податкової застави, а тому неможливо стверджувати про відсутність іншого майна боржника, яким міг би бути замінений предмет податкової застави.
Колегія суддів враховує, що суди обох інстанцій зазначили про ненадання відповідачем-1 належних та допустимим доказів на підтвердження обставин, що аукціони 18.04.2019, 13.05.2019, 04.06.2019, 30.07.2019, 27.08.2019, 09.01.2020 та 31.01.2020 не відбулися у зв`язку з відсутністю належним чином зареєстрованих заяв на участь у них, а також сплачених гарантійних та реєстраційних внесків для участі в аукціонах. Разом з тим, оскільки як місцевий, так і апеляційний суди відмовили в позові саме з посиланням на п.п. 20, 21 Порядку № 1244 та пункти 8, 9 розділу V Порядку №518, та мотивували свої висновки тим, що кількість проведених аукціонів не повинна перевищувати 3-х аукціонів, а зменшення вартості майна не повинна перевищувати 15% та 25% при проведенні повторних аукціонів, і в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ГУ ДПС у Сумській області у відповідності до п. 21 Порядку № 1244 вживало заходів для виявлення цього майна та заміни предмета податкової застави, очевидним є незаперечення судами обох інстанцій обставин проведення повторних аукціонів, а тому Верховний Суд не вбачає наявності підстав для скасування судових рішень у зв`язку з не дослідженням відповідних доказів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.  
Таким чином, щодо підстави касаційного оскарження, колегія суддів зазначає, що порушення п.п. 20, 21 Порядку № 1244 та пунктів 8, 9 розділу V Порядку № 518 в частині виставлення майна, що перебуває в податковій заставі, більше трьох разів на аукціон, неповернення його власнику контролюючим органом після визнання аукціонів такими, що не відбулися, і невжиття ним заходів щодо заміни предмета податкової застави є підставою для визнання правочину з продажу реалізації спірного нерухомого майна недійсним як такого, що вчинений з порушенням п.п. 95.10, 95.12 ст. 95 ПК України;      п.п. 13, 20, 21 Порядку № 1244; пунктів 8 і 9 розділу V Порядку № 518.
Що ж до посилань скаржника на неврахування судами доводів щодо строковості звітів експертної оцінки майстерні з адміністративною будівлею, загальною прощею 672,2 кв.м., що розташоване в сумській обл., м. Конотоп, вул. Вирівська, 64/1, то вони не мають вирішального значення, оскільки відповідно до п.п. 20, 21 Порядку № 1244 та пунктів 8, 9 розділу V Порядку №518 після проведення трьох аукціонів зі зниженням початкової вартості на 15% та 25% при проведенні повторних аукціонів, якщо відповідне майно не було реалізовано, то воно знімається з торгів і повертається власнику, і у такому випадку контролюючим органом вживаються заходи щодо заміни предмета податкової застави, чого відповідачем-1 зроблено не було.
При цьому посилання відповідача-1 на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18.06.2021 у справі № 812/1926/17, стосовно того, що збір доказів з метою всебічного розгляду справи є прямим обов`язком суду, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки на відміну від ст. 74 ГПК України (відповідно до якої суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів) у КАС України, а саме ч. 4 ст. 9 чітко визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Що ж до доводів скаржника про те, що висновок експерта (судової оціночно-будівельної експертизи від 09.07.2020 № 924/1097 Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса) взагалі не може братись до уваги при визначені оцінки заставного майна, що реалізується на цільових аукціонах, оскільки продаж майна здійснюється за початковою ціною, яка визначається контролюючим органом на підставі звіту (акта) про оцінку майна, складеного відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", то вказаним висновком суди обґрунтовували не ту ціну, від якої повинна була вираховуватися початкова ціна продажу майна боржника, а ту обставину, що ринкова вартість нерухомого майна становила 2 107 900,00 грн., що значно перевищувало стартову ціну спірного майна на аукціоні, що відбувся.  
Що ж до інших посилань скаржника на не дослідження судами обставин вжиття відповідачем-1 заходів щодо виявлення майна та заміни предмета податкової застави, то як вже було вказано, суди обох інстанцій дійшли висновку про відсутність докази на підтвердження того, що ГУ ДПС у Сумській області відповідно до п. 21 Порядку № 1244 вживало заходів для виявлення цього майна та заміни предмета податкової застави. В цій частині доводи скаржника зводяться до незгоди з наданою судами оцінкою доказів, що виходить за межі повноважень Верховного Суду. Крім цього, апеляційним судом не були прийняті подані відповідачем-1 матеріали процедури   проведення аукціону, оскільки вони не були подані ним суду першої інстанції разом з відзивом на позовну заяву і суд першої інстанції не надавав їм оцінки.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 309 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, встановлених ст. 300 ГПК України, Верховний Суд вважає, що постанова апеляційного та рішення місцевого господарських судів винесені з додержанням норм матеріального і процесуального права в межах підстав касаційного оскарження, а тому підстав для їх скасування немає. 
Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.
Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.
Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 та рішення Господарського суду Сумської області від 29.09.2020 у справі № 920/268/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий  суддя                                                                                 Могил С.К.   
Судді:                                                                                                         Волковицька Н.О.
                                                                                                                   Уркевич В.Ю.