ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 листопада 2021 року           справа №200/7188/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Сіваченка І.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі  №200/7188/21 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом   ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,  - 

                                                       ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 року позивач звекрнулася до суду з позовом, в якому просила:
-визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не включення до спеціального трудового стажу періодів її роботи з 01 вересня 1980 року по 23 вересня 2020 року та відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, право на отримання якої встановлене п. 71 розд. XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
-зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати період роботи позивача на посаді викладача в музичній школі з 01 вересня 1980 року по час її звернення із заявою про призначення пенсії за віком до спеціального стажу роботи, передбаченого Переліком закладів і установ освіти, охорони і здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909;
- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити та виплати їй грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій, право на отримання якої встановлене п. 71 розд. XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом з обгрунтуванням поважності причин пропуску.
На виконання вимог зазначеної ухвали позивач надала клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом, в обґрунтування зазначила, що під час призначення пенсії 23.09.2020 року  їй не нараховано виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій та в усній формі повідомлено про відсутність права на цю допомогу. За допомогою адвоката звернулася до відповідача 11 січня 2021 року з запитом про надання копії рішення про призначення або відмову у виплаті грошової допомоги.
26 січня 2021 року отримала відповідь, в якій зазначено, що Дитяча музична школа №1, в якій працює позивач, відноситься до управління культури та туризму,  що не дає право на виплату грошової допомоги.
Оскільки рішення про відмову відповідач не надав, знову звернулася з запитом про надання рішення про відмову щодо призначення і виплати грошової допомоги, та 25 березня 2021 року отримала відповідь, що таке рішення відповідачем не приймалося.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року позов повернуто з підстав, визначених ч.2 ст.123 КАС України, ч.4 ст.169 КАС України - неповажність причин пропуску строку звернення до суду з позовом та неусунення недоліків позовної заяви.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Суд першої інстанції не звернув уваги, що у спорах з органами ПФУ особа може дізнатися про порушене право, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на запит.
Також позивач не могла дізнатися  про своє порушене право при призначенні пенсії 23.09.2020 року, оскільки відповідно до п.7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами ПФУ одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати. Першу виплату пенсії позивач отримала 24.11.2020 року, тобто через 2 місяці після її призначення, після чого звернулася до ПФУ з запитом про причини невиплати   грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
Позивачу призначена пенсія 23.09.2020 року, перша виплату якої здійснена 24.11.2020 року, тобто через 2 місяці після її призначення, як визначено пунктом 7 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191.
При виплаті першої пенсії позивач грошову допомогу не отримала.
11 січня 2021 року  позивач звернулася до відповідача з запитом про надання копії рішення про призначення або відмову у виплаті грошової допомоги.
26 січня 2021 року отримала відповідь, в якій зазначено, що Дитяча музична школа №1, в якій працює позивач, відноситься до управління культури та туризму,  що не дає право на виплату грошової допомоги. 
Оскільки рішення про відмову у виплаті грошової допомоги відповідач не надав, позивач 10.03.2021 року вдруге звернулася до органу ПФУ з запитом про надання рішення про відмову щодо призначення і виплати грошової допомоги, отримавши відповідь від 25.03.2021 року, про відсутність підстав для отримання грошової допомоги в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи на відповідних посадах. Також відповідачем зазначено, що рішення про відмову у виплаті грошової допомоги пенсійним органом не приймалося.
Суд першої інстанції повертаючи позов виходив із того, що позивач не усунула у визначений судом строк недоліки адміністративного позову, пропустивши шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з   дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
Суд першої інстанції вважав, що про порушення своїх прав - незарахування певних періодів роботи до спеціального стажу, невиплату грошової допомоги, - позивач повинна була дізнатися 23.09.2020 року - дата, коли їй призначили пенсію. Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом тільки в червні 2021 року, вона пропустила шестимісячний строк звернення, встановлений ст.122 КАС України.
25.06.2021 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків та клопотання про поновлення процесуального строку, в  обґрунтування якого позивач зазначив, що про підстави  невиплати грошової допомоги вона дізналася тільки 25.03.2021 року з листа відповідача.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2021 року адміністративний позов повернуто позивачу з підстав пропуску строку звернення до суду.
Між тим, суд першої інстанції неправильно визначив дату, коли позивач повинна була дізнатися про порушення свого права на отримання грошової допомоги.
На підставі пункту 7 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного  фонду України одноразово  у  розмірі  десяти  місячних  пенсій  за  рахунок коштів  Державного  бюджету  України  одночасно  з  першою  виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Перша виплата пенсії позивача була здійснена у листопаді 2020 року, тобто строк, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права - невиплата грошової допомоги, почався з дати першої виплати пенсії, а не з дати призначення пенсії.
Крім того, суд звертає увагу, що позивач  у позовній заяві, крім зобов`язання призначити та виплатити їй грошову допомогу, також просила визнати протиправною бездіяльність пенсійного органу та зобов`язати зарахувати певні періоди її роботи до спеціального стажу.
Про не зарахування спірних періодів у спеціальний стаж позивач дізналася саме з листа-відповіді пенсійного органу, вперше отриманому в січні 2021 року. Зазначене свідчить, що позивач не пропустила строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу та зобов`язати зарахувати певні періоди роботи позивача до спеціального стажу.
Предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави. При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права.
Право особи як учасника правовідносин, що врегульовані законодавством у сфері соціального захисту, на звернення до адміністративного суду з метою встановлення статусу (визнання певного права) та, відповідно, отримання виплати певних сум, пов`язаних з цим статусом, як правило, не обмежено певним строком. Разом з тим, право на стягнення відповідних сум обмежено періодом звернення особи до суб`єкта владних повноважень, який уповноважений надавати такий статус та здійснювати відповідні виплати.
Відповідно до пункту 4 частини першої  статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд вважає, що суд першої інстанції, безпідставно та передчасно дійшов висновку про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, чим порушив норми процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 294, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі  №200/7188/21 - задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі  №200/7188/21 - скасувати, справу №200/7188/21 направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 15 листопада 2021 року та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 15 листопада  2021 року.

Головуючий суддя                                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                             А.В. Гайдар 

                                                                                                                      І.В. Сіваченко