ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року 
м. Черкаси   

Справа № 697/67/20		
Провадження № 22-ц/821/1707/21		
Категорія: 351000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.  
суддів: Василенко Л.І., Єльцова В.О.
за участю секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Комунальний заклад «Канівський центр медико-санітарної допомоги» Канівської районної ради
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2021 року (ухваленого в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської областіпід головуванням судді Степченка М.Ю., повний текст рішення складено 20 липня 2021 року)  у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської районної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: лікарі ЛКК Канівського центру первинної медико-санітарної допомоги Канівської районної ради Ханько Лариса Сергіївна, ОСОБА_4 , лікар сімейної медицини ОСОБА_2 про визнання висновку ЛКК Комунального закладу «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» незаконним та довідок недійсними, -

в с т а н о в и в :

       Короткий зміст позовних вимог

14 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до КЗ «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської районної ради про визнання дій лікарів незаконними та довідок не дійсними.
Відповідно до подання в.о. голови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 4 травня 2020 року вказану справу було передано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для розгляду справи по суті, як найбільш територіально наближеного суду.
Позовні вимоги, зокрема, мотивовано тим, що позивачка здійснювала догляд за своєю свекрухою ОСОБА_5 , 1924 р.н., яка з 20 липня 2016 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом із ОСОБА_1 . 
Позивачка вказує, що отримувала довідку ЛКК про стан здоров`я ОСОБА_5 для оформлення офіційного догляду за престарілою особою через управління соціального захисту Канівської райдержадміністрації, у зв`зку із чим зверталася до лікаря сімейної медицини КЗ «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської районної ради ОСОБА_2 .
Позивачка наполягає, що стан здоров`я ОСОБА_5 був у межах її вікової групи, остання на прийомі у лікаря не була і він її не обстежував, проте, 22 липня 2016 року лікарем було видано довідку №1/111, в якій був зазначений діагноз «Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. виражений вестибуло-атактичний синдром. Деформуючий остеохондроз колінних та дрібних суглобів».
ОСОБА_1 вказує, що не дивлячись на задовільний стан ОСОБА_5 , який відповідав її віковій групі, без згоди останньої та без згоди самої позивачки, без огляду пацієнта ОСОБА_5 , без будь-якого інструментального дослідження, заочно, лікар ОСОБА_2 29 травня 2017 р. на запит ОСОБА_6 , який не був опікуном чи родичем ОСОБА_5 , оформив та видав на руки довідки №1/62 та №62/1, а також довідку №442 від 29 травня 2017 року про стан здоров`я ОСОБА_5 ..
При цьому, в довідках № 1/62 та № 62/1 від 29 травня 2017 року зазначений діагноз «Церебральний атеросклероз, стареча слабоумість. Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІст. Вестибуло-атактичний цефалгічний синдром. Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність І-В ст.», а в довідці № 442 від 29 травня 2017 року вказаний діагноз - «Церебральний атеросклероз, стареча слабоумість. Хронічна атеросклеротична та дициркуляторна енцефалопатія, вестибуло-актичний, цеефалгічний синдром.
Довідки №1/62 та №62/1 від 29 травня 2017 року підписані головою ЛКК ОСОБА_3 та членами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Довідка за №442 підписана лікарем загальної практики сімейної медицини ОСОБА_2 ..
ОСОБА_1 зазначає, що діагноз ОСОБА_5 , який зазначений у вказаних довідках, встановлений з грубим порушенням норм законодавства, адже встановлення діагнозу здійснювалося без безпосереднього огляду пацієнта та дослідження відповідної медичної документації, крім того, встановлення такого діагнозу не відповідає кваліфікаційному рівню лікарів, які його встановили, адже жоден із вказаних лікарів не має кваліфікаційної категорії «Неврологія» чи «Психіатрія».
Разом із тим, вказує позивачка, ОСОБА_6 , отримавши, на її думку, незаконні довідки №1/62, №62/1 та №442 від 29.05.2017 р. звернувся до суду з позовом про визнання нікчемним заповіту ОСОБА_5 , складеного на користь ОСОБА_1 , відповідно до якого вона успадкувала земельну ділянку, яка належала ОСОБА_5 ..
За таких обставин, на думку позивачки, її права були порушені, тому вона змушена була звернутися за їх захистом до суду із даним позовом та з урахуванням збільшених та уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила постановити судове рішення, яким визнати дії лікаря КЗ «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської районної ради Атаманюка А.Ф., щодо заочного встановлення діагнозу ОСОБА_5 , 1924 р.н.:
22 липня 2016 року «Хронічна атеросклеротична дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст., виражений вестибуло-атактичний синдром. Деформуючий остеохондроз колінних та дрібних суглобів»;
29 травня 2017 року «Церебральний атеросклероз, стареча слабоумість. Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст., Вестибуло-атактичний, цефалгічний синдром. Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність ІІ-В ст.»;
29 травня 2017 року «Церебральний атеросклероз, стареча слабоумість. Хронічна атеросклеротична та дисциркуляторна енцефалопатія, вестибуло-атактичний, цефалгічний синдром» незаконними.
Визнати дії лікарів ЛКК Канівського центру первинної медико-санітарної допомоги Канівської районної ради ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо прийняття висновків ЛКК, та виготовлення довідок № 1/111, від 22 липня 2016 року, № 1/62, 62/1 від 29 травня 2017 року незаконними.
Визнати довідки ЛКК Канівського центру первинної медико-санітарної допомоги Канівської районної ради про стан здоров`я ОСОБА_5 № 1/111 від 22 липня 2016 року; № 62/1 від 29 травня 2017 року, № 1/62 від 29 травня 2017 року, довідку дільничного лікаря сімейної медицини Канівського центру первинної медико-санітарної допомоги Канівської районної ради Атаманюка А.Ф. від 29 травня 2017 року № 442 недійсними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1  – відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки останні не доведуть, що цими діями порушуються їхні права.
За висновками суду, звертаючись із позовом про визнання дій і висновків ЛКК незаконними, а виданих ними довідок недійсними, позивачкою не надано суду жодного доказу того, що її права порушені.
За системним аналізом вимог чинного законодавства, особа або її представник може оскаржити лише рішення, дії та бездіяльність осіб, які порушили саме її права на медичну допомогу. Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що за життя ОСОБА_5  оскаржила дії лікарів  щодо її огляду або встановлений діагноз. 
Оскільки ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено порушення її прав, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 16 серпня 2021 року, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим, постановленим при невідповідності висновків суду обставинам справи, таким, що прийняте із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області   від 16 липня 2021 рокута ухвалити нове судове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, допустився помилки при оцінці доказів, що знаходяться в матеріалах справи, неповно та неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, незважаючи на доведеність позивачем обставин, а також фактичне визнання відповідачем позову та прийшов до неправильного висновку про відмову у його задоволенні. 
Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд дійшов неправильного висновку в частині визнання її неналежним позивачем у справі та прийняв рішення щодо відмови у задоволенні позову, зазначивши при цьому, що неналежному позивачу не належить право вимоги, вказавши, що права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 не порушуються оскаржуваним рішенням/дією (бездіяльністю) відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи 

Із матеріалів справи вбачається, що 22 липня 2016 року ЛКК Комунального закладу «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги Канівської районної ради» в складі голови ЛКК Ханько Л.С., членів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було видано довідку під №1/111, в якій був встановлений ОСОБА_5 наступний діагноз «Хронічна атеросклеротична дисциркуляторна енцефалопатія II ступеня, виражений вестибуло-атактичний цефалгічний синдром. Деформуючий остеоартроз колінних та дрібних суглобів». (а.с. 10)
29 травня 2017 року лікар Комунального закладу «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги Канівської ради» ОСОБА_2 видав довідку № 442, в якій був встановлений ОСОБА_5 діагноз: «Церебральний атеросклероз, стареча слабоумість. Хронічна атеросклеротична та дисциркуляторна енцефалопатія, вестибуло-атактичний, цефалгічний синдром». (а.с. 11)
Окрім того, ЛКК Комунального закладу «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги Канівської районної ради» в складі голови ЛКК Ханько Л.С., членів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було видано 29 травня 2017 року довідки під №1/62 та №62/1 у яких був встановлений ОСОБА_5 діагноз «Церебральний атеросклероз, стареча слабоумість. Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. Вестибуло-атактичний, цефалгічний синдром. Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність ІІ-В ст.» (довідка №1/62) та діагноз «Церебральний атеросклероз, стареча слабоумість. Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-Ш ст., вестибуло-атактичний, цефалгічний синдром, Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність ІІ-В ст.» (довідка №62/1). (а.с. 12-13)
Відповідно до листа Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації від 3 грудня 2020 року за №Т-289/02-08/1 на звернення ОСОБА_1 , комісією Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації при огляді медичної документації про надання медичної допомоги ОСОБА_5 встановлено відсутність інформації про призначення оглядів психіатра та невролога, а також проведення лікування згідно з чинним законодавством, діагноз «стареча слабоумість» не відповідає міжнародній статистичній класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду, локальному протоколу КЗ «Канівський ЦПМСД» Канівської районної ради від 12 вересня 2016 року, затвердженому наказом закладу від 12 вересня 2016 року №149, та відсутні обґрунтування психічного розладу при оглядах пацієнтки. (а.с. 160-162)
Крім того, за повідомленнями Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації від 3 грудня 2020 року за №Т-289/02-08/1 та від 23 вересня 2020 року за №Т-289/02-08 КЗ «Канівський ЦПМСД» направив до Канівського міськрайонного суду Черкаської області лист щодо відсутності в закладі медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_5 та довідок від 29 травня 201 року №62/1, №1/62, №442, які можна вважати не чинними. (а.с. 146-147, 160-162)
Згідно письмових пояснень КЗ «Канівський ЦПМСД» від 21 травня 2021 року №701/01-03, дії лікаря ОСОБА_2 при встановленні спірного діагнозу стосовно ОСОБА_5 , виготовлення та видачі сторонній особі довідок з висновками ЛКК Канівського Центру первинної медико-санітарної допомоги від 29 травня 2017 року № 1/62, 62/1 та довідки сімейного лікаря № 442 не в повній мірі відповідали вимогам нормативних актів та клінічних протоколів, тому наказом директора КНП « Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги від 20 серпня 2020 року № 189 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря АЗПСМ Канівської АЗПСМ ОСОБА_2 » на виконання п.2 наказу КНП «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги»; Канівської міської ради Черкаської області від 19 серпня 2020 року № 187 та за результатами акту службового розслідування від 19 серпня 2020 року № 1 лікарю загальної практики сімейної медицини КНП «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» ОСОБА_2 оголошено догану. (а.с. 169, 172)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до статті 16 ЦК України  кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення;  визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,  органу  влади  Автономної  Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.  Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
При цьому, аналізуючи правові норми, які регулюють правовідносини, можна дійти висновку, що до власника закладу, або уповноваженого ними органу, або до вищестоящих органів (вищестоящих посадових осіб), або до суду можуть бути оскаржені саме рішення, дії чи бездіяльність осіб, які порушують права свободи та законні інтереси громадян. (Закон України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»; Закон України «Про психіатричну допомогу», тощо)
Юридичним актом, який може бути оскарженим у судовому порядку, є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий у межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб`єктів. Медична документація таким критеріям не відповідає.
Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, не передбачений ст.16 ЦК України, якщо такий є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. 
Заявлені ОСОБА_1 вимоги про визнання дій лікарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 незаконними, а виданими ними довідок недійсними не можуть вважатися ефективним способом захисту порушеного права та не мають наслідком його відновлення. Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в рішенні, що самі по собі дії осіб, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки останні не доведуть, що цими діями порушуються їхні права. 
Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 09 серпня 2017 року у справі 643/18968/15-ц
Є необґрунтованими посилання ОСОБА_1  в апеляційній скарзі на те, що видані лікарями ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  та ОСОБА_2  довідки №1/62, №62/1 та №442 є підставою для задоволення заявлених ОСОБА_6  позовних вимог до неї про визнання недійсним складеного  ОСОБА_5  на її користь заповіту, оскільки оспорювана  ОСОБА_1 медична документація є лише одним з доказів, які підлягають оцінці судом поряд з іншими доказами в справі за позовом ОСОБА_6 .
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів міститься в статті 16 ЦК України, а обраний ОСОБА_1 спосіб захисту, як визнання дій лікарів незаконними та довідок не дійсними, до цього переліку не входить, у зв`язку із чим відсутні правові передумови для задоволення заявлених позовних вимог.
Інші доводи, наведені ОСОБА_1  в  апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
У відповідності до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачає.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської районної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: лікарі ЛКК Канівського центру первинної медико-санітарної допомоги Канівської районної ради Ханько Лариса Сергіївна, ОСОБА_4 , лікар сімейної медицини ОСОБА_2 про визнання висновку ЛКК Комунального закладу «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» незаконним та довідок недійсними – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції – залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                  О.В. Карпенко

Судді         Л.І. Василенко

                       В.О. Єльцов

/повний текст постанови суду виготовлений 1 листопада 2021 року/