ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 460/5937/21 пров. № А/857/18286/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                 Пославський Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року (рішення ухвалене у м. Рівне судом у складі головуючого судді Махаринця Д.Є., повний текст судового рішення складений 31.08.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування припису,-

                                                      ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування припису.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він не здійснював порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Посилається на порушення Управлінням Державної архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого     Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. за № 553, яке полягає в несвоєчасному повідомленні Позивача про проведення позапланової перевірки, що  позбавило ОСОБА_1  можливості бути присутнім при її проведенні уповноваженими посадовими особами, та надати свої пояснення та заперечення. ОСОБА_1 вказує, що проектна документація забудови за адресою АДРЕСА_1 не розроблялася, будівництво житлового будинку здійснюється на підставі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, тому відсутні підстави стверджувати про невідповідність такій документації відповідного об`єкта забудови. Також ОСОБА_1  вказує, що висновок Відповідача про будівництво Позивачем підвального поверху є помилковим, оскільки фактично Позивачем  було прийнято проектне  рішення про будівництво фундаменту з вийманням двометрового шару ґрунту.  Також ОСОБА_1 зазначає про  помилковість висновку Відповідача про невідповідність об`єкта будівництва  ескізним намірам забудови щодо відсутності несучої стіни, яка має бути збудована по межі сусідньої земельної ділянки, оскільки  по АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_2 здійснюєтьлся будівництво блокованих житлових будинків. Пояснює,  що розташована за адресою: АДРЕСА_1 об`єкта по осі 2 не містить віконних прорізів, відтак, встановлена таблицею 15.2  ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»  протипожежна відстань до господарської будівлі на АДРЕСА_3 (8 метрів) може бути зменшена на 20%. Окрім того, ОСОБА_1 зазначає про те, що РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал» погодив проектну документацію – робочий проект на будівництво водопровідної та каналізаційної мережі до житлового будинку по АДРЕСА_4 , в тому числі План зовнішніх мереж М1:500, з якого вбачається, що відстань від будинку по АДРЕСА_1 до вказаного водопроводу має складати не менше 1,5 м, тоді як   фактична відстань від будинку по АДРЕСА_1 до  водопроводу від АДРЕСА_3 до житлового будинку на АДРЕСА_5 складає 2 метри. Просив позов задоволити.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис №1-ПП/2 про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.05.2021 року, виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Згідно частини 2 статті 41 Закону №3038-VI порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Урядом України затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду №553, який, за змістом його абзацу першого пункту 1, визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Відповідно до пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. Право суб`єктів містобудування або їх представників бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю також закріплено у абзаці четвертому пункту 13 Порядку №553.
Управління державного архітектурно-будівельного контролю не спростувало доводи Позивача про те, що останнього не було завчасно повідомлено про дату проведення позапланової перевірки. 
Як вбачається з Протоколу №1 засідання комісії щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності від 23.04.2021 року, комісією було прийнято рішення рекомендувати Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради провести позапланову перевірку на об`єктах «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_2 та «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 .  Час проведення відповідної перевірки Протоколом не визначено.
Інформація про проведення позапланових перевірок з 01.05.2021 року, розміщена на веб-сайті  Управління ДАБК містить інформацію про строк дії направлення - з 06.05.2021року по 20.05.2021 року, але не містить інформації про конкретну дату і час  проведення позапланової перевірки на об`єкті «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_2 
Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю не надано суду інших доказів  завчасного повідомлення  Позивача про час проведення позапланової перевірки на об`єкті «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізація права суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю безпосередньо залежить від обізнаності (повідомлення) останнього про намір відповідного органу або його посадових осіб щодо проведення перевірки 
Законодавством не передбачено чіткого порядку попереднього повідомлення суб`єкта містобудування про проведення позапланової перевірки як обов`язкової передумови її проведення, однак, для забезпечення присутності уповноваженого представника під час проведення такої відповідач, в рамках підготовки до проведення позапланової перевірки, повинен вчинити дії щодо обов`язкового завчасного повідомлення суб`єкта містобудування про її проведення. (постанови Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №822/680/16, від 31.10.2019 у справі №822/681/16).
Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі №807/242/14 зазначено, що порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Верховний Суд у постановах від 23.01.2018 у справі №804/12558/14 та від 21.05.2020 у справі №208/6557/16-а(2-а/208/219/16) вказав, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Факт проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил без присутності уповноваженої суб`єктом містобудування особи свідчить про допущення грубого, а не формального порушення порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (постанова Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №822/716/16).
Судова колегія апеляційного суду вважає, що при проведенні позапланової перевірки на об`єкті «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, чим порушив законні інтереси позивача.
Перевіряючи обґрунтованість висновків Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради про виявлені порушення, суд прийшов до наступних висновків:
Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України     "Про регулювання містобудівної діяльності".
Частиною 1 статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника. Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
При забудові присадибної земельної ділянки розробка відповідної проектної документації не є обов`язковою, а здійснюється лише за бажанням забудовника; забудова такої ділянки може здійснюватися на підставі одного тільки будівельного паспорта.
Як вбачається з документів наданих Позивачем, будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 здійснюється на підставі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:020:0733, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 18.12.2020 (р.№01-П/175).
З пояснень Позивача вбачається, що розробка проекту  будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 Позивачем не здійснювалася. 
Таким чином, висновок Відповідача про те, що збільшення ширини об`єкта будівництва на 0,4 м та добудови на 1,1 м не відповідає проектним рішенням не відповідає дійсності, через відсутність таких проектних рішень.
Щодо  висновку  відповідача про те, що позивач збудував підвальний поверх висотою 2,25 м, в зв`язку з чим загальна площа об`єкта може збільшитися  орієнтовно на 200 м2, апеляційний суд вважає наступне.
Враховуючи малопридатні для будівництва  ґрунтові умови земельної ділянки, на якій воно здійснюється, та маючи на меті виключити можливість виникнення деформацій, що можуть призвести до руйнування будинку, прийняв проектне  рішення про будівництво фундаменту з вийманням двометрового шару ґрунту; будівництво фундаменту не завершене, та використовується Позивачем для зберігання будівельних матеріалів.
Згідно Висновку експерта за результатами проведення  судової будівельно-технічної експертизи №8606 від 30.07.2021 р., долученого Позивачем до матеріалів справи, наявність даних з влаштування конструктивних елементів житлового будинку, в тому числі  конструкцій фундаментів в ескізних намірах забудови не передбачена, але враховуючи висновки та рекомендації технічного звіту на замовлення забудовників земельних ділянок з кадастровими номерами 5610100000:01:020:0733 та кадастровим номером 5610100000:01:020:0732  ПП «ТЕХНОКОМ» розроблені проектні рішення по влаштуванню фундаментів житлових будинків по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 .  Конструктивні рішення по влаштуванню фундаментів житлових будинків передбачають обов`язкове зняття родючого шару ґрунту та заглиблення фундаментів на визначену проектними рішеннями позначку, пов`язане з наявністю просадкових ґрунтів. Проектними рішеннями по влаштуванню фундаментів житлових будинків по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 передбачено влаштування монолітних фундаментних подушок на відмітці -2,9м з подальшим монтажем фундаментних блоків та зворотною засипкою котлована грунтом (листи 7 розрізи А-А). Таким чином, конструктивні рішення влаштування фундаментів житлових будинків забудовників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідають частині 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (ЗУ № 687-XIV) та частини першої статті 27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (ЗУ №3038-VI).
Висновок відповідача про невідповідність конструктивного рішення влаштування фундаменту житлового будинку   ОСОБА_1   державним будівельним нормам не відповідає дійсності.
Згідно будівельного паспорта забудови земельної ділянки адреса: АДРЕСА_1  останній  передбачає будівництво на вказаній земельній ділянці будинку, блокованого з будинком на суміжній земельній ділянці ( АДРЕСА_2 ) – тобто, будівництво двох будинків з використанням спільної несучої стіни.
Відповідно до Загальних положень Інструкції  про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 року №127, блоковані будинки     – два і більше жилих (садибного типу, садові, дачні) будівлі висотою не більше чотирьох поверхів, в яких є хоча б одна спільна стіна, побудовані по межі окремих земельних ділянок за різними кадастровими номерами. Одночасно, кожен блокований будинок є окремим об`єктом нерухомості і йому присвоюється окремий номер по вулиці (провулку тощо), тобто, кожен елемент блокованої будови повинен мати власний вихід на територію, що належить особі – власнику будинка.
Діючі норми будівельного законодавства допускають побудову двох житлових будинків з спільною стіною, побудованих по межі окремих земельних ділянок.
З пояснень Позивача, які містяться в позовній заяві та не спростовані Відповідачем, будівництво блокованих житлових будинків  по АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_2 знаходиться на початковій стадії; з для  полегшення організації та проведення будівельних робіт  між земельними ділянками по   АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_2 залишений прохід, який буде забудований на відповідному етапі будівництва.
Згідно Висновку експерта за результатами проведення  судової будівельно-технічної експертизи №8606 від 30.07.2021 р., норми будівельного законодавства передбачають можливість будівництва двох житлових будинків із спільною стіною висотою не більше 3-х поверхів, побудованих по межі окремих земельних ділянок, що відповідають визначенню «блоковані будинки».  Заплановане будівництво, згідно будівельних паспортів та ескізних намірів забудови, по межі земельних ділянок за кадастровими номерами 5610100000:01:020:0733 та кадастровим номером 5610100000:01:020:0732  двох житлових будинків з використання спільної несучої стіни за адресами: АДРЕСА_2 (забудовник ОСОБА_3 ) та АДРЕСА_1 (забудовник ОСОБА_1 ) відповідає вимогам частини першої  статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (ЗУ № 687-XIV) та частини першої статті 27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (ЗУ №3038-VI) і може здійснюватися  на підставі будівельних паспортів забудови земельних ділянок».
Висновок відповідача про невідповідність об`єкта будівництва вимогам частини першої  статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (ЗУ № 687-XIV) та частини першої статті 27 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (ЗУ №3038-VI) не базується на нормах чинного законодавства.
Згідно абзацу 1 пункту 15.2.2 (таблиці 15.2) ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» передбачено, що протипожежні відстані між житловими будинками мають складати не менше 8 метрів.  
Приміткою 3 до таблиці 15.2 передбачено, що відстань між стінами будинків  без віконних прорізів допускається зменшувати на 20%.
Згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:0200733, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , стіна об`єкта по осі 2 не містить віконних прорізів, отже, допускається зменшення встановленої таблицею 15.2  ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»  протипожежної відстаньі до господарської будівлі на АДРЕСА_3 з 8 метрів  до 6,4 метра (20%).
Відповідно до змісту Припису №1-ПП/2 про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.05.2021 р., відстань від стіни об`єкта будівництва  по осі 2 до господарської будівлі  на АДРЕСА_3 становить 7,64  м.
Відтак, позивач не порушує встановленої ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» протипожежної відстані між житловими будинками.
Згідно Висновку експерта за результатами проведення  судової будівельно-технічної експертизи №8606 від 30.07.2021 р., відстань від ціни житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (забудовник ОСОБА_1 ), який здійснює будівництво на підставі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки  з кадастровим номером 5610100000:01:020:0733, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 18.12.20920 (р. № 01-П/175) по осі 2 до господарської будівлі по АДРЕСА_3 становить 7,65 м та відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, а саме п 15.2.2 таблиці 15.2 з приміткою 3 ДБН Б2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», щодо дотримання протипожежних відстаней між будинками, згідно якої відстань має становити 6,4 м. Висновок Відповідача про порушення Позивачем протипожежної відстані між житловими будинками не відповідає дійсності.
Додатком И.1 «Відстані від найближчих підземних інженерних мереж»  ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» встановлено, що відстань від фундаментів будинків і споруд до водопроводу і напірної каналізації має складати не менше 5 метрів. Приміткою 5 до даної таблиці передбачено, що при укладанні мереж у захисних футлярах відстань між футляром та іншими мережами і спорудами визначається умовами провадження робіт.
16.01.2021 року Позивачем було отримано від РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал» Технічні умови на приєднання житлового будинку (нове будівництво) до централізованої системи водопостачання і каналізації м. Рівне Рівненської області вих. № 107/01-11 від 16.01.2021 року. Пунктом 3  Технічних умов зазначено таке: «В зв`язку з недотриманням нормативної відстані від фундаменту будівлі до водопровідної мережі необхідно вжити необхідних заходів згідно ДБН В.2.5-74:2013, ДБН Б.2.2-12:2019  виконати необхідні переключення для збереження водопостачання існуючих абонентів».
Зазначеними технічними умовами не забороняється проведення будівництва у відповідності до будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, а лише передбачене виконання переключень для збереження водопостачання існуючих абонентів.
24.02.2021 року РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал» погодив проектну документацію – робочий проект на будівництво водопровідної та каналізаційної мережі до житлового будинку по АДРЕСА_4 , в тому числі План зовнішніх мереж М1:500, з якого вбачається, що водопровід від АДРЕСА_5 до житлового будинку на АДРЕСА_5 має захисний футляр; відстань від будинку по АДРЕСА_1 до вказаного водопроводу має складати не менше 1,5 м. 
Фактична відстань від будинку по АДРЕСА_1 до  водопроводу від АДРЕСА_5 до житлового будинку на АДРЕСА_5 складає 2 метри, Позивачем  дотримано вимог  Додатку И.1  ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».
Згідно Висновку експерта за результатами проведення  судової будівельно-технічної експертизи №8606 від 30.07.2021 р., вказано, що відстань від фундаменту будівлі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 забудовника ОСОБА_1 , який здійснює будівництво на підставі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:020:0733, виданого Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 18.12.2020 (р. №01-П/175) до водопровідної мережі відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва (додатку И.1 ДБН Б 2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»), щодо дотримання допустимих відстаней до найближчих підземних інженерних мереж, при укладанні мереж у захисних футлярах відстань між футляром та іншими мережами і спорудами визначається умовами провадження робіт.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що будівельний паспорт забудови земельної ділянки адреса АДРЕСА_1 , який погоджений  Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, та схемою забудови земельної ділянки М1:500 якого визначено габарити забудови та місце її розміщення на земельній ділянці, не містить будь-яких зауважень щодо мінімальних відстаней до водопроводу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 року у справі №460/5937/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 28.10.2021