УХВАЛА

01 листопада 2021 року 

м. Київ

справа № 160/13255/20

адміністративне провадження № К/9901/38864/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чумаченко Т.А.,
суддів - Дашутіна І.В., Шишова О.О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня                     2021 року в справі №160/13255/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  «Екотехніка Трейд» до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня              2020 року позов задоволено частково.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом: подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших підстав для його поновлення та надіслання відповідних доказів.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровській окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року в справі №160/13255/20; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року.
27 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року в справі №160/13255/20.
За правилами частини першої   статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з такого.
Відповідно до частин першої та другої       статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
За змістом пункту 4 частини першої  статті 299 КАС України  суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними. Такий висновок обґрунтовано тим, що посилання скаржника на довготривалу процедуру оплати судового збору, зокрема, його зарахування на адресу суду, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки ці обставини стосуються організації діяльності і не можуть бути розцінені як об`єктивна та непереборна перешкода у реалізації ним права на апеляційне оскарження. Визнано не обґрунтованим також посилання скаржника на об`єктивні перешкоди щодо вчасного звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою з огляду на запровадження карантинних обмежень, оскільки діяльність скаржника під час дії карантину не зупинялася.
На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник цитує норми       КАС України, не зазначаючи у чому полягає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Відповідно до частини другої       статті 44 КАС України       учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
За таких обставин, відмовляючи Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції правильно застосував положення пункту 4 частини першої       статті 299 КАС України.
Правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Оскільки касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити. 
Правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої  статті 333 КАС України, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись       статтями 248, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року в справі №160/13255/20.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                                                                                                    Т.А. Чумаченко

                                                                                                                                                                                                         І. В. Дашутін 

                                                                                                                                                                                                         О. О. Шишов