Справа № 444/948/21                                Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 22-ц/811/1739/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:63

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.
при секретарі Ждан К.О.
з участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Жовківська міська рада, державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася із позовом до відповідача ОСОБА_1 , 3-тя особа Жовківська міська рада, державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будвельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.
В забезпечення вимог позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме просить заборонити ОСОБА_1 проведення будь-яких будівельних робіт щодо прибудови з дворового фасаду (зі східної сторони) до будинку АДРЕСА_1 .
Мотивує тим, що 04.03.2021 року Комісією, що утворена відповідно до розпорядження Жовківського міського голови від 25.02.2021 року №02-04/34 «Про створення комісії» складено Акт обстеження нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1 . Після огляду зазначеного нежитлового приміщення у присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 комісія встановила наступне: частина приміщення спільного користування (коридору), яке розташоване на першому поверсі, відгороджене перегородкою, на час виходу комісії двері зачинені на замок, тому оглянути його не було можливості. Правовстановлюючі документи на зазначене приміщення членам комісії не надані, власник приміщення не встановлений. Також зазначає, що зі слів ОСОБА_5 - приміщення належить ОСОБА_6 , який підтвердив зазначений факт. Вказує, що нежитлові приміщення, які розташовані на другому поверсі будівлі, потребують ремонту, стіни вкрились тріщинами. Зі слів ОСОБА_1 , зовнішня несуча стіна на другому поверсі у приміщенні, яке належить ОСОБА_7 лежить на дерев`яній балці і на запитання архітектора про те, чи лежить балка на несучій цегляній стіні ОСОБА_8 відповів, що цього не пам`ятає. Одночасно комісією встановлено, що із східної сторони громадянином ОСОБА_1 до будівлі здійснена прибудова, дозволів на проведення будівельних робіт чи документів, які б підтверджували право власності на будівництво, комісії не представлені. Зі слів ОСОБА_9 , документи в процесі виготовлення. При обстеженні земельної ділянки комісією встановлено, що документи на право користування земельною ділянкою у співвласників будівлі відсутні. Також зазначає, що ОСОБА_1 без будь-якої дозвільної документації та без права користування на земельну ділянку проведено добудову до будівлі, що є самочинним будівництвом. Окрім цього, зі слів відповідача останній продовжує проводити будівельні роботи та розроблення документації. У зв`язку із вищенаведеним, просить заяву про забезпечення позову задоволити.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року заяву про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_3 – ОСОБА_10 - задоволено.
Заборонено в межах заявлених позовних вимог, з метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , 3-тя особа Жовківська міська рада, державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будвельної інспекції у Львівській області про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, на час розгляду справи в суді та до вступу рішення в законну силу, а саме :
- ОСОБА_1 проведення будь-яких будівельних робіт щодо прибудови з дворового фасаду (зі східної сторони) до будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_2 , оскаржив ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не звернув увагу, що предметом позову є вимога про знесення самочинно спорудженої прибудови, що передбачає її повну ліквідацію, демонтаж. Вважає, що суд не врахував виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову у виді заборони проведення будь-яких будівельних робіт щодо прибудови з дворового фасаду (зі східної сторони) до будинку АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням може ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких Скіра В.І. звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.
З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».
Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.
Крім того, як зазначив ЄСПЛ у рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у цьому рішенні ефективний засіб – це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
Також, при вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Як вбачається з матеріалів справи, предмет спору в даній справі є усунення перешкод у користуванні власність, шляхом знесення самочинно спорудженої прибудови.
При вжитті заходів забезпечення позову судом врахованого, що будь-яке неконтрольоване будівництво, тобто будівництво за відсутності дозволів, без погодженої спеціалістами технічно документації та проведення будівельних робіт само по собі є потенційно небезпечним та може становити загрозу як людям (внаслідок непередбачуваних інженерних наслідків) так і самій будівлі, до якої здійснюється добудова, чи неконтрольоване з інженерно-будівельної точки зору перепланування будівлі.

Колегія суддів враховуючи вжиті заходи забезпечення позову та предмет спору в даній справі, вважає вжиті заходи співмірними і не вжиття таких заходив фактично може призвести до ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Покликання скаржника на те, що вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають йому проведення ремонту та ліквідувати наслідки аварій та пошкоджень, не заслуговують на увагу, оскільки будівельні роботи та ремонтні роботи за своєю природою є зовсім різними діями, а вжиті заходи жодним чином не забороняють ОСОБА_1 проводити ремонтні роботи в належного йому будинку, проте обмежують його в можливості проведення будь-яких будівельних робіт щодо прибудови з дворового фасаду (зі східної сторони) до будинку АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтовано висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2021 року.

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

       Судді:                                                                О.М. Ванівський

                                                                       Н.П. Крайник